ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року	Львів	Справа № 500/1915/25 пров. № А/857/27068/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді: Гудима Л.Я.,
суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львів апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року, головуючий суддя – Мірінович У.А., ухвалене у м. Тернопіль, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУПФУ в Тернопільській області, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 із урахуванням усіх відомостей про заробітну плату, зазначену в довідці №27 від 03.02.2017 у Селянсько-фермерському господарстві "Фортуна"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 01.12.2023 року здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням усіх відомостей заробітної плати, зазначених в довідці №27 від 03.02.2017 року, виданої Селянсько-фермерським господарством "Фортуна" за період з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 року у справі №500/1344/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням довідки №27 від 03.02.2017 року про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої селянсько-фермерським господарство "Фортуна", з 01.12.2023 року. Однак, виконуючи вищевказане рішення суду відповідач не враховував усі дані за вказані періоди у довідці, вказуючи на те, що судом не визначено окремого порядку врахування довідки про заробітну плату, а тому відповідач при здійсненні перерахунку вибірково враховував дані довідки.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що наводились ним у поданому адміністративному позові, однак безпідставно не взяті до уваги судом попередньої інстанції. 
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом попередньої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та з 05.07.2016 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
17.11.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про перерахунок пенсії, надавши довідку №27 від 03.02.2017 року про заробітну плату для обчислення пенсії та відомість про нарахування заробітної плати за 1995-1999 роки для обчислення розміру його пенсії на підставі заробітної плати у селянсько-фермерське господарство "Фортуна".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №961040155579 від 22.11.2023 року проведено позивачу перерахунок пенсії із більшого заробітку відповідно до довідки про заробітну плату від 03.02.2017 року № 27 та одночасно зараховано до страхового стажу періоди роботи з 01.04.1996 року по 30.06.1996 року, з 01.04.1997 року по 31.07.1997 року, з 01.01.1998 року по 30.06.1998 року та з 01.12.1998 року по 31.12.1998 року.
На адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 30.11.2023 року № 1900-0304-9/51056 про перегляд рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 . В ході розгляду пенсійної справи, у зв`язку із зверненням ОСОБА_1 , з`ясовано, що суми нарахованої заробітної плати за 1999 рік, які зазначені в довідці про заробітну плату від 03.02.2017 року №27 та в книзі по нарахуванню заробітної плати за 1999 рік суттєво відрізняються від сум заробітної плати в реєстрі застрахованих осіб за цей же період. Враховуючи зазначене, для проведення перерахунку із більшого заробітку відповідно до зазначеної вище довідки та зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.04.1996 року по 30.06.1996 року, з 01.04.1997 року по 31.07.1997 року, з 01.01.1998 року по 30.06.1998 року та з 01.12.1998 року по 31.12.1998 року відсутні підстави.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №961040155579 від 01.12.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, оскільки суми нарахованої заробітної плати за 1999 рік, які зазначені у довідці від 03.02.2017 року № 27 суттєво відрізняються від сум заробітної плати в реєстрі застрахованих осіб за цей же період.
Не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №961040155579 від 01.12.2023 року, позивач оскаржив його в судовому порядку.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.05.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024, у справі №500/1344/24 позов задоволено частково. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки №27 від 03.02.2017 року про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої селянсько-фермерським господарство "Фортуна", з 01.12.2023 року.
На виконання рішення Тернопільського адміністративного суду від 08.05.2024 року у справі №500/1344/24, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено позивачу перерахунок пенсії з 01.12.2023 року із урахуванням довідки про заробітну плату від 03.02.2017 року № 27. При цьому для обчислення пенсії враховано заробітну плату за періоди наявного страхового стажу. Заробітна плата за період страхового стажу з 01.01.1999 року по 31.12.1999 року врахована до розрахунку за даними індивідуальних відомостей про зараховану особу, які надані страхувальником та сформовані на основі первинних документів – відомостей про нараховану заробітну плату.
Позивач вважаючи, що має право на обрахунок пенсії з урахуванням отриманого заробітку за увесь період з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року у Селянсько-фермерському господарстві «Фортуна» відповідно до довідки №27 від 03.02.2017 року, звернуся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області і заявою про врахування для визначення розміру пенсійної виплати усіх періодів зі даних довідки № 27 від 03.02.2017 року.
На заяву позивача від 17.10.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 31.10.2024 року повідомило, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 року у справі №500/1344/24 Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській проведено перерахунок пенсії з 01.12.2023 року, для розрахунку середньомісячного заробітку взято періоди роботи з 01.05.1994 року по 31.03.1996 року, з 01.07.1996 року по 31.03.1997 року, з 01.08.1997 року по 31.12.1997 року, з 01.07.1998 року по 30.11.1998 року та згідно даних, наявних в системі персоніфікованого обліку з 01.01.1999 року по 30.04.2014 року, та проведено оптимізацію заробітної плати.
Із розрахунку виключено 42 місяці заробітку, що відповідають 10% тривалості стажу за період з жовтня 1999 року по березень 2003 року.
Після проведення оптимізації залишилось 170 місяців заробітної плати, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 1,07695 (до оптимізації – 0,94777), середньомісячний заробіток - 8609,64 грн. (7994,47*1,07695 де 7994,47 - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески).
21.11.2024 року позивач знову звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою, у якій вказав, що відповідачем безпідставно не враховано для нарахування розміру пенсійних виплат наступні періоди: з 01.04.1996 року по 30.06.1996 року з 01.04.1997 року по 31.07.1997 року з 01.01.1998 року по 30.08 1998 року та за 1999 рік згідно довідки №27 від 03.02.2017 року. Також просив врахувати для визначення розміру пенсійної виплати усіх періодів із даних довідки № 27 від 03.02.2017 року.
Листом від 05.12.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача, про те. що на виконання покладених судом зобов`язань, перерахунок пенсійної виплати проведено з урахуванням довідки про заробітну плату від 03.02.2017 року №27. При цьому для обчислення пенсії враховано заробітну плату за періоди наявного страхового стажу. Заробітна плата за період страхового стажу з 01.01.1999 року по 31.12.1999 року врахована до розрахунку за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, які надані страхувальником та сформовані на основі первинних документів - відомостей про нараховану заробітну плату.
Не погоджуючись із відмовою у перерахунку пенсії із урахуванням усіх відомостей про заробітну плату, зазначену в довідці №27 від 03.02.2017 року у Селянсько-фермерському господарстві «Фортуна», позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Зміст спірних правовідносин полягає у неналежному виконанні відповідачем рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 року у справі №500/1344/24.
Відповідно до частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до вимог частин 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Положеннями статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.
Відповідно до вимог частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
У постановах від 17.04.2019 року (справа №355/1648/15-а), від 12.05.2020 року (справа №815/2252/16), від 16.12.2021 року (справа №170/167/17) Верховний Суд дійшов наступних висновків:
«…зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.».
Судом встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024 року, у справі №500/1344/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки №27 від 03.02.2017 року про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої селянсько-фермерським господарство "Фортуна", з 01.12.2023 року.
На виконання рішення Тернопільського адміністративного суду від 08.05.2024 року у справі №500/1344/24, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено позивачу перерахунок пенсії з 01.12.2023 року із урахуванням довідки про заробітну плату від 03.02.2017 року № 27. При цьому для обчислення пенсії враховано заробітну плату за періоди наявного страхового стажу. Заробітна плата за період страхового стажу з 01.01.1999 року по 31.12.1999 року врахована до розрахунку за даними індивідуальних відомостей про зараховану особу, які надані страхувальником та сформовані на основі первинних документів – відомостей про нараховану заробітну плату.
Не погоджуючись із відмовою у перерахунку пенсії із урахуванням усіх відомостей про заробітну плату, зазначену в довідці №27 від 03.02.2017 року у Селянсько-фермерському господарстві «Фортуна», позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Такі фактичні обставини вказують на те, що даний спір вирішено в судовому порядку в межах справи №500/1344/24, а спірні у цій справі правовідносини виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зазначеного вище судового рішення.
За таких обставин, вимоги позивача можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України в межах справи №500/1344/24.
Аналогічний підхід застосував Верховний Суд під час вирішення справ №170/167/17 (постанова від 16.12.2021 року), №400/822/20 (постанова від 31.01.2022 року), №233/3744/17 (постанова від 20.04.2022 року), №345/4045/16-а (постанова від 11.05.2022 року), №620/4090/22 (постанова від 21.12.2022 року), №240/9339/22 (постанова від 11.12.2023 року).
Такі висновки щодо застосування норм процесуального права підлягають застосуванню і до спірних правовідносин.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 КАС України. 
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, рішення суду попередньої інстанції в частині відмовлених позовних вимог підлягає скасуванню із закриттям провадження в цій частині.
Керуючись ст. 238, 239, 243, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у справі №500/1915/25 скасувати, а провадження в цій частині - закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська