ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 р. 	Справа № 520/2306/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, повний текст складено 01.12.26 по справі № 520/2306/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган), в якому просив суд:
визнати дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у зменшенні пенсії ОСОБА_1 яка підлягає виплаті з 30 825.92 грн до 26 068.15 грн шляхом обмеження пенсії максимальним розміром та застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 постанови Кабінету міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» (далі – Постанова № 1) з 01.01.2025 протиправними;
зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 Постанови № 1 ОСОБА_1 в повному обсязі її нарахування в сумі 30 825.92 грн без обмеження пенсії максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 Постанови № 1.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 .
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у зменшенні пенсії ОСОБА_1 , яка підлягала виплаті з 30 825.92 грн до 26 068.15 грн шляхом обмеження пенсії максимальним розміром та застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 Постанови № 1 з 01.01.2025.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 Постанови № 1 з 01.01.2025.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2025 року апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Харківській області залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 по справі № 520/2306/25 залишено без змін.
До суду подано заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, в якій просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня постановлення ухвали про встановлення судового контролю, звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 по справі №520/2306/25.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом тридцяти днів з дня отримання даної ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року по справі № 520/2306/25.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області подано до суду звіт про виконання рішення суду.
Представником позивача подано клопотання, якому просив:
- призначити судове засідання для розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року по справі №520/2306/25;
- у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року по справі №520/2306/25 відмовити;
- клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про не накладання штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень або звільнення від його сплати залишити без задоволення;
- встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк подання звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року по справі №520/2306/25 протягом п`ятнадцяти календарних днів, з дня отримання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області відповідної ухвали;
- накласти на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Баєву Галину Олександрівну як керівника суб`єкта владних повноважень, за неподання звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року по справі №520/2306/25, штраф у розмірі 60560 грн. шляхом стягнення з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30280 гривень та стягнення з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Баєвої Галини Олександрівни на користь Державного бюджету України 30280 гривень.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення суду по справі № 520/2306/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Харківській області новий строк для подання до Харківського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року по справі № 520/2306/25, а саме шістдесят днів з дня отримання даної ухвали.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу – відмовлено.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення нового строку у п`ятнадцять днів з дня отримання даної ухвали для подання звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року по справі № 520/2306/25 – відмовлено.
У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про звільнення від сплати штрафу – відмовлено.
Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 року та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що ГУПФУ фактично виконав судове рішення лише в частині здійснення перерахунку та нарахування різниці пенсії. Разом з тим, позивач зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року по справі №520/2306/25 було зобов`язано ГУПФУ в Харківській області здійснити не лише перерахунок позивачу пенсії, але й здійснити виплату позивачу пенсії. Позивач зазначає, що ГУПФУ в Харківській області не надано жодного доказу саме в частині здійснення виплати поточної пенсії позивачу у розмірі встановленому судовим рішенням по справі №520/2306/25. Згідно наданого перерахунку пенсії з 01.01.2025, на виконання рішення суду, позивачу було нараховано та призначено до виплати пенсію в розмірі 37348,24 грн., але у листопаді 2025 року позивач отримав на банківський рахунок пенсію в розмірі 28675,87 грн., а не в розмірі 37348,24 грн.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, зокрема, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Прийнявши звіт, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року по справі № 520/2306/25 в частині зобов`язання відповідача перерахувати пенсію ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 постанови Кабінету міністрів України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з 01.01.2025 року.
Крім того, судом зазначено, що у звіті наведені обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, а також судом враховано, що відповідачем вживаються заходи для виконання судового рішення.
Встановивши новий строк для подання звіту, суд першої інстанції виходив з того, що суб`єктом владних повноважень рішення суду не виконано в повному обсязі.
Відмовивши в задоволенні іншої частини заяви, а саме в частині виплати відповідачем поточної пенсії, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішенням суду у даній справі не вирішувалось питання щодо визначення заявнику пенсії у розмірі 37348,24 грн., а доводи заявника щодо виплати йому пенсії у неналежному розмірі спростовуються копіями витягів з виплатної відомості, розрахунком на доплату у співставленні з протоколом про перерахунок пенсії позивача з 01.01.2025 доданим до звіту.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про накладення штрафу, оскільки судом було прийнято звіт відповідача, а штраф накладається у разі неприйняття такого звіту, в розуміння ч. 3 ст.382-3 КАС України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Суд апеляційної інстанції, в силу вимог ч.1 ст.308 КАС, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто в частині виконання судового рішення в частині здійснення виплати позивачу перерахованої поточної пенсії в сумі 37 348,24 грн грн.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно ч. 3 ст. 14 КАС України, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України.
Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.
Відповідно до частин другої та четвертої вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Аналіз наведеного вище вказує, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. При цьому, виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтями 382-382-3 КАС України.
За приписами ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч. 2 ст.382-1 КАС України, за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Так, матеріалами справи встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 .
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у зменшенні пенсії ОСОБА_1 , яка підлягала виплаті з 30 825.92 грн до 26 068.15 грн шляхом обмеження пенсії максимальним розміром та застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 Постанови № 1 з 01.01.2025.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 Постанови № 1 з 01.01.2025.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Отже, наведеним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зобов`язано перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 Постанови № 1 з 01.01.2025.
Вказане рішення набрало законної сили 25.07.2025 року.
Так, подавши пояснення щодо виконання наведеного рішення суду відповідачем вказано, що пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивача за період з січня 2025 року по жовтень 2025 року та нараховано різницю у розмірі 86 723, 70 грн. Зі змісту звіту та наданих до нього документів вбачається, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/2306/25 від 26 травня 2025, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 постанови КМУ від 03.01.2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з 01.01.2025 року.
Після проведення перерахунку розмір пенсії з 01.01.2025 складає 34740,52 грн.
За період з 01.01.2025 по 01.10.2025 нараховано різницю в пенсії у розмірі 86 723,70 грн., яку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області до Реєстру судових рішень.
Отже, відповідачем виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду в частині зобов`язання перерахування ОСОБА_1 пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 постанови КМУ від 03.01.2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з 01.01.2025 року.
Однак, позивач, подавши клопотання щодо поданого органом Пенсійного фонду звіту про виконання судового рішення, серед іншого зазначає, що у листопаді 2025 року позивач отримав пенсію у розмірі 28 675,87 грн. тоді як сума пенсії, яка підлягала виплаті з 01.01.2025 року становить 37348,24 грн, з урахування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 по справі №520/2306/25.
З цього приводу слід зазначити, що під час ухвалення рішення суду у даній справі було досліджено, що відповідно до протоколу про перерахунок пенсії позивача з 01.01.2025 сума грошового забезпечення для обчислення пенсії склала 30538,00 грн., підсумок пенсії (з надбавками) склав 30825,92 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 29165,12 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії - пониження суми 29165,12 грн. згідно постанови КМУ № 1 від 03.01.2025 підсумок пенсії склав 26068,15 грн.
Разом з тим, рішенням суду у даній справі визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні пенсії, яка підлягала виплаті з 30825,92 грн. до 26068,15 грн. шляхом обмеження пенсії максимальним розміром та застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 постанови Кабінету міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з 01.01.2025 року.
Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, рішенням суду у даній справі не вирішувалось питання щодо визначення заявнику пенсії у розмірі 37348,24 грн.
При цьому, в своїй апеляційній скарзі позивач зазначає, що наданий ГУПФУ в Харківській області звіт не підтверджує виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року по справі №520/2306/25 в частині здійснення виплати позивачу поточної пенсії в розмірі встановленому судовим рішенням.
З цього приводу колегія суддів зазначає, згідно протоколу про перерахунок пенсії позивача з 01.01.2025, сума грошового забезпечення для обчислення пенсії склала 46988,05 грн., підсумок пенсії (з надбавками) склав 37348,24 грн.
Крім того, в доповненні до звіту від 26.11.2025 року № 2000-0802-7/184128 відповідач зазначив, що з жовтня поточного року розпочато погашення заборгованості за рішенням суду від 26.05.2025 року по справі № 520/2306/25: суму доплати в розмірі 8 806,23 грн. включено до виплатної відомості жовтня поточного року та профінансовано; суму доплати в розмірі 5 240,80 грн. включено до виплатної відомості листопада поточного року та профінансовано; суму доплати в розмірі 8 043,40 грн. включено до виплатної відомості листопада поточного року та профінансовано. Залишок невиплачених коштів виплачується відповідно до Порядку, за окремими напрямами, передбаченими в бюджеті Пенсійного фонду України на таку мету, за джерелами виплати відповідних сум, визначених законодавством (а.с. 161). 
Також, згідно розрахунку на доплату пенсії ОСОБА_1 сума фактично виплаченої пенсії за жовтень 2025 року складала 28 675,87 грн, та сума доплати до пенсії складає 8 672,37 грн. 
Тобто, доводи позивача щодо виплати йому пенсії у неналежному розмірі спростовуються наведеними вище доказами, оскільки Пенсійним фондом здійснено нарахування та виплату недоотриманої в належному місяці пенсії.
При цьому, у зв`язку з неповним виконанням судового рішення, а саме щодо виплати пенсії, судом першої інстанції було надано новий строк для подання звіту. 
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 по справі № 520/2306/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	Т.С. Перцова   С.П. Жигилій