ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2106/26 Справа № 756/776/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С.А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М. 
суддів – Зубакової В.П., Остапенко В.А.
секретар судового засідання Лідовська А.А.
учасники справи:
заявник ОСОБА_1 
заінтересовані особи – ОСОБА_2 , Міністерство оборони України
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року, ухвалене суддею Суботіною С.А. в м. Кривому Розі, повне судове рішення складене 13.10.2025,

В С Т А Н О В И В

У січні 2025 року звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з указаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрацію шлюбу, із червня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування заяви зазначила, що з середини 2020 року вона почала проживати з ОСОБА_3 , який на той час перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Цей шлюб було розірвано 12.05.2023 за рішенням суд. За час спільного проживання, заявник із ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися облаштуванням спільного побуту, усі свята проводили в колі рідних та друзів, будували плани на майбутнє. Водночас, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання бойового завдання, загинув, про що вона, як дружина, отримала сповіщення. Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу заявнику необхідно для подальшого оформлення одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, у зв`язку з чим, остання звернулася до суду.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.02.2025, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 21.03.2025, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, передано за підсудністю до Криворізького районного суду Дніпропетровської області.
Заявниця зазначає, що встановлення факту спільного проживання її з ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно їй для подальшого оформлення одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022.
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року у задоволенні даної заяви відмовлено.
Суд, відмовляючи в задоволенні заяви, послався на те, що вимоги заявниці, не доведено поданими доказами, мати загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 заперечила факт проживання її сина за життя із заявницею однією сім`єю. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду є необґрунтованим, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її заяву.
Апеляційна скарга мотивована тим, що фактичні обставини справи та наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що вона проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 до його загибелі в ході виконання бойового завдання.
У відзиві на апеляційну скаргу представник заінтересованої особи – Міністерства оборони України звертає увагу, що під час розгляду цієї справи з`ясувалося наявність спору про право цивільне, зокрема щодо отримання ОГД між заявницею та матір`ю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , що виключає розгляд порушеного ОСОБА_1 питання в окремому провадженні.
У відзиві на апеляційну скаргу заінтересована особа ОСОБА_2 , заперечила проти доводів заявниці, просила залишити рішення суду без змін як законне і обгрунтоване.
Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Сергійчика А.О., які кожен окремо підтримали апеляційну скаргу, та просили скасувати оскаржуване рішення, а також пояснення представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвоката Романішина Є.В., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги в межах і доводах поданого відзиву, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких міркувань.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Рішення суду першої інстанції таким вимогам закону не відповідає.
Як вбачається з матеріалів справи, pгідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.06.1978, батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.133).
Як слідує з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, ОСОБА_3 із 22.09.2012 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ), який згідно з рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2023, яке набрало законної сили 12.05.2023 (а.с.131-132), розірвано, відомості про що внесено до актового запису 26.10.2024 (а.с.184-185).
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оброни України від 13.11.2024 № 3410, старший солдат ОСОБА_3 , у періоди з 11.07.2022 по 19.10.2022, із 23.10.2022 по 23.12.2022, із 01.03.2023 по 11.06.2023, із 18.06.2023 по 31.08.2023, із 17.09.2023 по 28.03.2024, із 16.04.2024 по 28.07.2024 та з 14.08.2024 по 23.09.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в населених пунктах Донецької та Харківської областей (а.с.134).
Під час виконання бойового завдання 23.09.2024, отримавши поранення несумісні з життям біля с. Синьківка Петропавлівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області, загинув старший солдат ОСОБА_3 , про що 26.09.2024 за № 4/РК/1319 начальником відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , на ім`я ОСОБА_1 направлено сповіщення сім`ї загиблого (а.с.8)
Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть від 26.09.2024 № 12-17/357-Шв/24, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у н. п. Синьківка Куп`янського району Харківської області, у результаті отримання вибухової травми, виконуючи бойові завдання (а.с.9).
Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 01.10.2024 видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 (а.с.10)
Згідно з відповіді командира військової частини № НОМЕР_3 ОСОБА_8 від 04.12.2024 № 3038, на адвокатський запит адвоката Сергійчика А.О., повідомлено, що у приватних розмовах із військовослужбовцями свого підрозділу, ОСОБА_3 згадував ОСОБА_1 та називав дружиною. Проте, жодних документів, які б підтверджували цей статус останньої, у військовій частині НОМЕР_4 , немає. У анкетних даних (інформація про родичів), вказана матір: ОСОБА_2 . ОСОБА_1 вказана в анкетних даних як «контактна особа» (а.с.11).
Як слідує з відповіді на адвокатський запит цієї ж військової частини від 14.08.2025, ОСОБА_3 на ім`я свого безпосереднього командира складено рапорт про надання відпустки строком 15 (п`ятнадцять) діб, із 29.03.2024. У цьому рапорті ОСОБА_3 вказав про те, що відпустку буде проводити за адресою: АДРЕСА_1 …дружина ОСОБА_9 , зазначено її контактний телефон (а.с.221).
Рішенням Криворізького районного суду від 24.10.2016, шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , зареєстрований 03.09.2005 виконкомом Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 5, розірвано. Рішення набрало законної сили від 22.11.2016 (а.с.25), що також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.
Із фотознімків долучених до заяви вбачається, що на них спільно зображені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Також на фото наявна дата їх фіксації, а саме, 10.07.2023, 07.04.2024, 03.03.2024, 24.08.2023, 25.08.2023, при цьому, останнє має посилання на місце фіксації: м. Ямпіль, Донецька область (а.с.17-21).
Згідно з виписки по картковому рахунку належному ОСОБА_1 слідує, що в період часу з 16.08.2023 по 03.09.2024 по такому здійснювалися трансакції, у тому числі безготівкове зарахування, а також перекази та розрахунки з вищевказаного рахунку, призначення котрих не вказано (а.с.13-15).
Суд в судовому засіданні допитав ряд свідків, зокрема за її клопотанням і заінтересовану особу – мати ОСОБА_3 . ОСОБА_2 , яка заперечила проти факту, який просила встановити заявниця, зазначивши, що її сині із ОСОБА_1 разом не проживав, намірів одружуватися не висловлював, представив її знайомою дівчиною, на прохання сина заявниця допомогала їй виїхати з окупованого ОСОБА_11 , облаштуватися на проживання в Польщі, на прохання сина отримувала від нього гроші для неї, придбавала йому одяг, спорядження, необхідні для служби речі, але як подружжя вони не жили. Те що заявницю син вказав у документах військової частини і їй прийшло повідомлення про його загибель, тому що син її зазначив як контактну особу, а з родичів зазначив тільки мати.
Частиною 1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч.1 ст.315 ЦПК України, який не є вичерпним.
Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи.
При цьому, суд, розглядаючи заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не встановлює нових фактів, а лише підтверджує наявність або відсутність таких фактів у разі неможливості заявником одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт.
В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:
- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення
- заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, поняття «спір про право» пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.
Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч.4 ст.315 ЦПК України).
Судом встановлено, що між учасниками справи фактично виник спір про право, наявності або відсутності правових передумов для отримання заявницею нарівні із матір`ю загиблого військовослужбовця одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022, а тому вищенаведені обставини підлягають доказуванню саме під час розгляду справи в порядку позовного провадження, можуть бути встановлені на підставі наданих сторонами доказів, з дотриманням принципу змагальності і не можуть бути вирішені у порядку окремого провадження, шляхом вирішення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне дане рішення суду скасувати та залишити дану заяву без розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року скасувати .
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 11 лютого 2026 року.
Головуючий:
Судді: