ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"17" лютого 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/4728/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.
секретар судового засідання Чуйко О.О. 
розглянувши справу за позовом: Одеського обласного центру зайнятості (вул. Михайла Болтенка, 10, м. Одеса, 65007) 
до відповідача: фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” (вул. Госпітальна, 12Г, м. Київ, 01001) 
про стягнення 250000,00 грн, 
за участю представників учасників справи:
від позивача: Тулаїнова О.С.;
від відповідача: Єгоров О.О.;
від третьої особи: не з`явився. 
УСТАНОВИВ:

Одеський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до фізичної особи ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на рахунок уповноваженого банку за наведеними реквізитами грошові кошти у розмірі 250000,00 грн. 

Позиції учасників справи 
В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем обов`язкових умов договору мікрогранту від 21.03.2024, до якого відповідач приєднався подавши відповідну заяву до АТ “Ощадбанк”, та Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738, що є підставою для повернення відповідачем на рахунок уповноваженого банку суми отриманого гранту. При цьому, обґрунтовуючи підстави для подання позову у цій справі саме позивачем, останній посилається на умови вищевказаних договору та Порядку, якими вказаними правами та обов`язками наділено відповідний центр зайнятості, який є учасником зазначених правовідносин. 
15.12.2025 до суду надійшли письмові пояснення Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” (а.с. 100-108, т. 1), в яких третя особа виклала обставини надання відповідачу мікрогранту на спірну суму та підстави для звернення позивача з позовом до суду, а також просить суд розглянути справу без участі представника АТ «Ощадбанк», за результатами чого постановити законне та обґрунтоване рішення.
15.12.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 109-195, т.1), в якому відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, наголосивши, що відповідачка, для виконання умови щодо працевлаштування осіб на строк не менше як 24 місяці, мала обов`язок сплати суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із заробітної плати двох працевлаштованих осіб із розрахунку за 24 місяці, яка дорівнює 74976,00 грн (1562*24*2), що було фактично здійснено та підтверджується актом перевірки від 28.04.2025 № 6. Відповідачка зазначає, що після припинення підприємницької діяльності нею відповідно до діючого законодавства було подано всі ліквідаційні звіти та повністю сплачено всі бюджетні зобов`язаннями, про що 21.07.2025 було отримано довідку ГУ ДПС в Одеській області. Як наголошує відповідачка, про ці обставини позивача було повідомлено, зокрема, шляхом направлення відповідних документів засобами електронної пошти на адресу Південного відділу Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості, проте позивач не виконав вимоги пункту 21 Порядку № 738, не здійснив перевірку, обмежившись складанням акту від 23.09.2025 №17 про відсутність фізичної особи-підприємця за адресою проведення підприємницької діяльності. 

Процесуальні дії у справі
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.12.2025 позовну заяву Одеського обласного центру зайнятості було прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі № 916/4728/25; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; залучено Акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача. 
Ухвалою суду від 17.12.2025 судом було призначено розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін; призначено у справі судове засідання для розгляду справи по суті на 09 січня 2026 року о 12:00.
У судовому засіданні 09.01.2026 судом було постановлено протокольну ухвалу про залишення позовної заяви Одеського обласного центру зайнятості без руху та встановлено позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків, шляхом подання до суду повного тексту договору, укладеного між сторонами, до 14.01.2026. 
Приймаючи до уваги усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, ухвалою суду від 14.01.2026 продовжено розгляд справи № 916/4728/25 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03 лютого 2026 року об 11:00.
03.02.2026 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 17 лютого 2026 року о 12:00.
У судовому засіданні 17.02.2026 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 92, т.1), 22.06.2017 до Реєстру був внесений запис про реєстрацію підприємницької діяльності Ткаченко Анастасії Сергіївни, яка, в подальшому, була припинена 18.07.2025. 
24.02.2024 Фізична особа-підприємець Ткаченко Анастасія Сергіївна через державний застосунок «Дія» оформила заяву на отримання мікрогранту на власну справу в сумі 250000,00 грн, якій присвоєний № ТНN001 (а.с. 45-50, т.1). До вказаної заяви відповідачем було долучено складений бізнес-план (а.с. 51-54, т.1), згідно з яким запит на отримання гранту мотивований необхідністю здійснення закупівлі необхідних товарів для провадження підприємницької діяльності з надання послуг по догляду за дітьми, зокрема, відповідач вказала виконання наступних цілей після отримання гранту: здійснити закупівлю необхідного обладнання та матеріалів для розвитку дітей; влаштувати на роботу 4 людей; збільшити кількість потенційних клієнтів; вийти на рівень беззбитковості у 2 кварталі. 
Наказом Державного центру зайнятості від 15.03.2024 № 47 (а.с. 78-81, т.1) було погоджено список заявників, які отримали позитивне рішення ДЦЗ та набрали найбільшу сукупну кількість балів, у межах наявної граничної суми грантів, визначеної Мінекономіки, за заявами, поданими у період з 12.02.2024 по 25.02.2024. До вказаного переліку було включено, зокрема, заявку за № ТНN001 з сумою проєкту 250000,00 грн. 
21.03.2024 відповідачем у відділенні АТ «Ощадбанк» було підписано заяву (а.с. 19, т.1) про приєднання до договору про надання мікрогранту, який оприлюднено на офіційному сайті ДЦЗ в мережі Інтернет за вказаним у заяві посиланням. Укладення договору внаслідок приєднання відповідача до його умов передбачає надання мікрогранту у розмірі 250000,00 грн на підставі заяви та рішення ДЦЗ. Згідно з заявою, обов`язковою умовою договору є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку два робочих місця та працевлаштування цих осіб на строк, не менше як на 24 місяці. 
До матеріалів справи позивачем долучений примірник (форму) договору про надання мікрогранту в редакції, що діяла на час приєднання позивача до договору шляхом підписання відповідної заяви (а.с. 9-17, т.2; далі договір), яким визначені, зокрема, такі умови.
Відповідно до п. 1-3 Розділу IV договору використання коштів мікрогранту здійснюється за цільовим призначенням, яке обумовлене умовами його надання, визначається бізнес-планом та повинно відповідати цілям, визначеним у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору. Отримувач використовує кошти мікрогранту за цільовим призначенням протягом шести місяців з дати його отримання (зарахування на рахунок отримувача). Отримувач реалізує бізнес-план протягом строку, визначеного в ньому.
За умовами п. 1 Розділу V договору обов`язковою умовою договору є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 Порядку, кількість яких визначається з урахуванням бізнес-плану та рішення ДЦЗ про надання мікрогранту і зазначається в заяві про приєднання, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як на 24 місяці. У разі призову отримувача на військову службу під час мобілізації, що підтверджується відповідними документами та заявою на ім`я керівника регіонального центру зайнятості, виконання обов`язкової умови договору мікрогранту тимчасово зупиняється та продовжується після демобілізації отримувача. У разі звільнення працівників, працевлаштованих відповідно до абзацу першого цього пункту, до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування на їх робочі місця в межах дворічного строку працевлаштовуються інші особи.
Пунктом 8 Розділу VІІ договору передбачено, що у разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється ДЦЗ та/або регіональним центром зайнятості в судовому порядку.
У Розділі ІХ визначено, що цей договір може бути розірваний достроково за згодою сторін, шляхом укладення додаткової угоди до цього договору. У такому випадку кошти мікрогранту підлягають поверненню отримувачем. Цей договір може бути розірваний достроково ДЦЗ в односторонньому порядку шляхом направлення відповідного повідомлення отримувачу у випадках: неможливості встановлення в процесі моніторингу та контролю за додержанням умов цього Договору факту цільового використання мікрогранту; встановлення в процесі моніторингу та контролю за додержанням умов цього договору факту нецільового використання мікрогранту. У разі дострокового розірвання цього договору ДЦЗ в односторонньому порядку отримувач зобов`язаний повернути кошти мікрогранту на умовах визначених цим договором та Порядком. Договір вважається розірваним після повернення таких коштів.
За змістом п. 3 Розділу ХІІІ договору умови цього договору можуть бути змінені в односторонньому порядку шляхом розміщення ДЦЗ нової редакції договору (у вигляді файлу, на який накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи ДЦЗ) на сайті не пізніше, ніж за 7 днів до дати набрання чинності такими змінами. Отримувач зобов`язується регулярно ознайомлюватись з опублікованими на сайті новими редакціями договору. Датою ознайомлення отримувача з оприлюдненою інформацією вважається момент, з якого інформація отримала вигляд доступної для отримувача відповідно до умов цього договору.
Відповідно до п. 1 Розділу XІV договору останній набирає чинності з дня його укладання у порядку визначеному розділом ХІІІ цього договору та діє до повного виконання зобов`язань сторін, передбачених цим договором.
На підтвердження отримання відповідачем суми мікрогранту у розмірі 250000,00 грн до матеріалів справи долучена виписка по рахунку обслуговування мікрогранту відповідача, а також подані для оплати рахунки за здійсненими замовленнями відповідачем (а.с. 20-31, т.1). 
Обставина укладення договору та отримання коштів мікрогранту у розмірі 25000,00 грн відповідачем не заперечується. 
Відповідно до наявних у справі наказів про прийняття на роботу та трудових договорів, які датовані 22.07.2024 та 20.05.2024, відповідачем було прийнято на роботу чотирьох працівників (а.с. 55-70, т.1). Трудові відносини з цими працівниками були припинені відповідачем з 09.07.2025, що підтверджується наявними у справі відомостями, поданими до контролюючого органу (а.с. 187-зворотна сторінка, т.1). 
Між цим, повідомленням від 04.10.2024 № 596/13-14-24 Южненським відділом Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості було проінформовано відповідача про проведення перевірки щодо виконання відповідачем умов договору мікрогранту згідно з заявою про приєднання від 21.03.2024 (а.с. 73, т.1), на підставі виданого направлення (а.с. 72, т.1). За результатом проведеної перевірки уповноваженими представниками центру зайнятості, за участі відповідача, був складений акт від 17.10.2024 № 15 (а.с. 73-76, т. 1), який містить висновок про те, що згідно з наданими відповідачем документами, обов`язкову умову мікрогранту виконано, використання мікрогранту відповідає вимогам Порядку, а саме: працевлаштовано 4 особи, які станом на дату підписання акту перевірки перебувають у трудових відносинах з роботодавцем; кошти мікрогранту використано в сумі 250000,00 грн; різниця невикористаних коштів мікроганту – у розмірі 0,00 грн; різниця між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими податками, зборами (обов`язковими платежами), єдиним внеском на загальнодержавне соціальне страхування за працівників, працевлаштованих на умовах Порядку – 149719,87 грн; перевіркою порушень не встановлено. 
Далі, 23.09.2025 уповноваженими особами Південного відділу Одеської філії Одеського Обласного центру зайнятості був складений акт перевірки фактичного знаходження суб`єкта господарювання за вказаною адресою (а.с. 40, т.1). Як вбачається зі змісту акту, перевіркою було встановлено, що за адресою фактичного здійснення підприємницької діяльності: Одеська обл., Одеський р-н, м. південне, вул. Хіміків, 14, кв. 109, ФОП Ткаченко А.С. відсутня, діяльність не здійснюється, назва закладу відсутня, двері зачинені. 
Листом від 24.09.2025 за вих. № 2860/01-26/25 (а.с. 37-39, т.1) Одеською філією ООЦЗ ДЦЗ було проінформовано позивача, зокрема, про встановлення обставини припинення підприємницької діяльності відповідачем 18.07.2025 без попередження філії, при цьому відповідач у телефонному режимі підтвердила факт припинення діяльності, закриття дитячого центру та звільнення працівників. Також проінформовано про складення вищевказаного акту щодо відсутності відповідача за місцезнаходженням. 
01.10.2025 відбулось засідання комісії Одеського обласного центру зайнятості з питань надання мікрогрантів/грантів з порядком денним щодо розгляду виконання умов договору відповідачем, про що складений відповідний протокол № 15 (а.с. 35-36, т.1). На засіданні було заслухано члена комісії, який доповів, що при проведені першої виїзної перевірки за місцем ведення діяльності ФОП Ткаченко А.С. (акт перевірки/огляду дотримання умов договору мікрогранту від 17.10.2024 № 15) встановлено, що обов`язкові умови мікрогранту виконані, а саме: придбано обладнання відповідно до бізнес-плану на суму 250000,00 грн; створено 4 робочих місця протягом шестимісячного терміну з дати зарахування коштів. Водночас, при проведенні аналізу баз даних ЄІАС, з метою моніторингу та контролю з питань дотримання умов договору відповідачем, встановлено, що згідно бази даних довідника ПОУ(ЄДРС) 18.07.2025 проведено реєстраційну дію від ДРСУ щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням, в цей же час, в порушення абзацу 16 пункту 20 Порядку відповідачем не подано попередження про намір здійснити ліквідацію до Південного відділу Одеської філії Одеського ОЦЗ. Як вказано у акті, при виїзній перевірці (акт перевірки фактичного знаходження суб`єкта господарювання за вказаною адресою від 22.09.2025 №17) встановлено незнаходження суб`єкта господарювання за вказаною адресою: Одеська область, Одеський район, м. Південне, вул. Хіміків буд.14 кв.109, а в телефонному режимі ФОП Ткаченко А.С. підтвердила факт припинення діяльності, закриття дитячого центру та звільнення працівників. Оскільки відповідно до пункту 21 Порядку, у разі несвоєчасного та/або неповного виконання пункту 20 Порядку, сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Держаним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку, комісія вирішила рекомендувати директору Одеського ОЦЗ прийняти рішення про повернення відповідачем коштів мікрогранту у розмірі 250000,00 грн на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту. 
Наказом Одеського обласного центру зайнятості від 07.10.2025 № 980 визнано кошти мікрогранту в сумі 250000,00 грн, отримані ФОП Ткаченко А.С., такими, що підлягають поверненню (а.с. 33-34, т.1). 
Засобами поштового зв`язку позивач направив на адресу відповідача претензію від 14.10.2025 за вих. № 3835/08.02-01-25/4225 (а.с. 41-44, т.1), в якій останньому було запропоновано в добровільному порядку повернути використану суму мікрогранту у розмірі 250000,00 грн протягом 30 календарних днів з дня отримання цієї претензії. 
В цей же час, відповідачем до матеріалів справи був долучений акт перевірки/огляду дотримання умов договору мікрогранту/гранту від 28.04.2025 № 6, складений комісією в особі уповноважених представників Південного відділу Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості, за участю відповідачки (а.с. 116-117, т.1). Так, за результатом проведеної перевірки щодо виконання відповідачем умов договору було встановлено наступне: перевіркою не встановлено використання суми отриманого мікрогранту не за цільовим призначенням; обов`язкова умова договору мікрогранту щодо працевлаштування працівників (4 осіб) виконана; сплата податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами відповідно до Постанови КМУ № 738, згідно наданих ФОП Ткаченко А.С. документів та витягу з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами, з 15 квітня 2024 року по 14 квітня 2025 року всього 195449,87 грн, з них: сума сплачених податків, зборів (обов`язкових платежів) - 88480,44 грн; сума сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - 106969,43 грн; різниця між сумою отриманого мікрогранту/гранту та фактично сплаченими податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами відповідно до норм Постанови КМУ № 738 - 54550,13 грн. За результатом проведеної перевірки зроблений висновок, що відповідачем обов`язкову умову мікрогранту виконано, використання мікрогранту відповідає вимогам Порядку, а саме: працевлаштовано 4 особи, які станом на дату підписання акту перевірки перебувають у трудових відносинах з роботодавцем; кошти мікрогранту використано в сумі 250000,00 грн; різниця невикористаних коштів мікрогранту - у розмірі 0,00 грн; різниця між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими податками, зборами (обов`язковими платежами), єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівників, працевлаштованих на умовах цього Порядку - 54550,13 грн.
В цей же час, відповідач наголошує, що після 15.04.2025 ним було фактично сплачено податки, збори та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівників, працевлаштованих на умовах цього Порядку на загальну суму 87558,51 грн, на підтвердження цих обставин та щодо відсутності у відповідача заборгованості з податкового боргу, єдиного внеску та інших платежів до матеріалів справи долучені відповідні докази (а.с. 121-188, т.1).
Як зазначає відповідач надавши суду відповідні докази (а.с. 118-119, т.1), Ткаченко А. С. засобами електронного зв`язку направила 26.09.2025 до Південного відділу Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості лист, в якому повідомила, що не має можливості провести моніторинг за адресою: Одеська обл., м. Південне, вул. Хіміків, 14, кв. 109, у зв`язку з перебуванням за кордоном та направила необхідні для перевірки документи. 

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин
Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини. 
Згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2022 року № 738 затверджений Порядок надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (далі – Порядок; тут і далі в редакції, чинній на 21.03.2024), який визначає: умови, критерії, механізм надання безповоротної державної допомоги фізичним особам, суб`єктам господарювання (далі - отримувач) у формі мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (далі - мікрогрант); механізм використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття для надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу та коштів, передбачених Мінекономіки за бюджетною програмою “Надання грантів для створення або розвитку бізнесу” для надання безповоротної державної допомоги отримувачу у формі мікрогранту. Метою надання безповоротної державної допомоги у формі мікрогрантів є сприяння зайнятості населення, створення або розвиток власного бізнесу.
Згідно з п. 3, 4 Порядку для цілей цього Порядку суб`єктом господарювання вважається суб`єкт мікропідприємництва чи малого підприємництва (фізична особа - підприємець або юридична особа) у значенні, наведеному в Господарському кодексі України, крім суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки. Розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50000 гривень та не перевищує: 150000 гривень у випадку зобов`язання отримувача створити одне робоче місце після отримання мікрогранту та прийняття на нього працівника на умовах, визначених цим Порядком; 250000 гривень у випадку зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком.
Пунктом 6 Порядку визначено, що надання мікрогрантів за рахунок джерел, передбачених абзацом сьомим пункту 1 цього Порядку, здійснюється Мінекономіки через АТ “Ощадбанк” (далі - уповноважений банк) на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів (далі - подання), відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (далі - договір про взаємодію 1). Надання мікрогрантів за рахунок джерел, передбачених абзацом шостим пункту 1 цього Порядку, здійснюється Державним центром зайнятості в межах обсягу коштів, передбачених в бюджеті Фонду на поточний бюджетний період за відповідним напрямом, через уповноважений банк відповідно до договору про взаємодію між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (далі - договір про взаємодію 2).
За умовами п. 20 Порядку для отримання мікрогранту отримувач укладає договір мікрогранту у відділенні уповноваженого банку шляхом підписання заяви про приєднання. У договорі мікрогранту обов`язково зазначаються обрані з переліку, визначеного пунктом 5 цього Порядку, напрями витрат, на покриття яких використовується мікрогрант, а також умови, невиконання або неналежне виконання яких є підставою для повернення отримувачем отриманих коштів. Обов`язковою умовою договору мікрогранту є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту. У разі призову отримувача на військову службу під час мобілізації, що підтверджується відповідними документами та заявою на ім`я керівника регіонального центру зайнятості, виконання обов`язкової умови договору мікрогранту тимчасово зупиняється та продовжується після демобілізації отримувача. У разі звільнення працівників, працевлаштованих відповідно до абзацу третього цього пункту, до закінчення 24-місячного строку з дня працевлаштування на їх робочі місця у межах зазначеного строку працевлаштовуються інші особи. Суб`єкт господарювання протягом п`яти календарних днів після звільнення працівника, працевлаштованого на умовах цього Порядку, повідомляє відповідному центру зайнятості про наявність або відсутність наміру комплектування ним робочого місця особами з числа зареєстрованих безробітних. За наявності такого наміру у роботодавця та у разі відсутності протягом п`яти днів з дня отримання такого повідомлення у центрі зайнятості зареєстрованих безробітних, які можуть бути працевлаштовані на умовах цього Порядку, комплектування таких робочих місць здійснюється суб`єктом господарювання самостійно. У разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема нестворення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб згідно з умовами цього Порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту. Для виконання визначеної абзацом третім цього пункту умови договору мікрогранту щодо працевлаштування осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту отримувач зобов`язаний сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із заробітної плати осіб, з якими трудові договори було укладено протягом зазначеного трирічного строку, у розмірі, не меншому, ніж розмір єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, розрахований за 24 місяці з мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня року, в якому отримано мікрогрант, за кожне робоче місце, визначене відповідно до пункту 4 цього Порядку. У разі невиконання такої умови отримувач зобов`язаний не пізніше останнього робочого дня місяця, у якому спливає трирічний строк реалізації проекту, повернути уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту, різницю між зазначеними розмірами. У разі розірвання договору мікрогранту до завершення трирічного строку реалізації проекту отримувач зобов`язаний протягом одного місяця з дня подання заяви на розірвання договору мікрогранту повернути різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими на дату розірвання договору мікрогранту податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплаченим за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників. У разі коли отримувачем протягом трирічного строку реалізації проекту сплачено податки та збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівників, працевлаштованих на умовах цього Порядку, у сумі, що є меншою, ніж отриманий мікрогрант, різниця між сумою мікрогранту та сплаченими податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників повертається отримувачем не пізніше останнього робочого дня місяця, у якому спливає трирічний строк реалізації проекту. У разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) суб`єкта господарювання, який отримав мікрогрант, усі права та обов`язки, що виникають у зв`язку з виконанням цього Порядку та договору мікрогранту, переходять до його правонаступника. У разі ліквідації суб`єкта господарювання, який отримав мікрогрант, повернення коштів мікрогранту здійснюється відповідно до законодавства. Суб`єкт господарювання зобов`язаний попередити центр зайнятості за місцем укладення договору мікрогранту про намір здійснити реорганізацію, ліквідацію.
Згідно з п. 21 Порядку державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості (далі - центр зайнятості) здійснює моніторинг та контроль виконання умов договору мікрогранту, зокрема шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом третім пункту 20 цього Порядку. Для здійснення моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту отримувачем центр зайнятості може залучати відповідні центральні та/або місцеві органи влади. У разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту, який здійснюється центром зайнятості, кошти в сумі, що дорівнює сумі коштів мікрогранту, використаної не за цільовим призначенням, протягом одного місяця повертаються отримувачем на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту. Рішення про повернення мікрогранту приймаються регіональними центрами зайнятості. Уповноважений банк протягом п`яти робочих днів повертає зазначені кошти на: реєстраційний рахунок загального фонду Мінекономіки, відкритий в Казначействі, для подальшого їх перерахування до державного бюджету в установленому порядку - для коштів, наданих із загального фонду державного бюджету; спеціальний реєстраційний рахунок Мінекономіки, відкритий в Казначействі, - для коштів, наданих із спеціального фонду державного бюджету; на рахунок Фонду - для мікрогрантів, наданих за рахунок коштів Фонду. Неповернуті отримувачем кошти стягуються з нього відповідно до вимог законодавства. У разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 цього Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку. Судові витрати на проведення позовної роботи здійснюються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України або у бюджеті Фонду (для мікрогрантів, які фінансувалися за рахунок коштів Фонду). Державний центр зайнятості щокварталу до 20 числа місяця, наступного за звітним періодом, подає Мінекономіки звіт щодо виконання отримувачами умов договору мікрогранту, який містить інформацію про кількість отримувачів, суми наданих відповідно до цього Порядку мікрогрантів, кількість найманих працівників, а також суми сплачених податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами, яким надано мікрогранти. Для реалізації умов цього Порядку інформація: щодо сум сплачених податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами подається ДПС за запитом Державного центру зайнятості. Форма подання такої інформації встановлюється Державним центром зайнятості разом з ДПС; про працевлаштування осіб на нові робочі місця, суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплаченого за працевлаштованих на умовах, визначених цим Порядком, працівників подається Пенсійним фондом України. Тип та структура електронних даних, що передаються та приймаються, процедури взаємодії інформаційних систем та зміни до них, форма журналів обліку запитів та відповідей визначаються Державним центром зайнятості та Пенсійним фондом України шляхом прийняття спільних рішень, які оформлюються окремими протоколами, підготовленими на підставі цього Порядку; про день зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку подається уповноваженим банком відповідно до договорів про взаємодію 1 та 2.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 7100 гривень.
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У відповідності до ст. 78 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позиція суду 
Як встановлено судом, шляхом підписання заяви від 21.03.2024, Фізична особа-підприємець Ткаченко Анастасія Сергіївна приєдналась до договору мікрогранту, який передбачає надання відповідачу державної фінансової допомоги на ведення власної справи у розмірі 250000,00 грн. Відповідно до змісту цієї заяви обов`язковою умовою договору є створення відповідачем протягом шести місяців з дня зарахування коштів мікрогранту 2 робочих місць та працевлаштування таких працівників не менше ніж на 24 місяці. 
З матеріалів справи судом було встановлено, що кошти мікрогранту відповідачем були отримані 15.04.2024, після чого в межах шестимісячного строку відповідачем було працевлаштовано 4 (чотирьох) осіб, а саме у травні та липні 2024 року. 
Так, з урахуванням вимог Порядку та договору, для виконання обов`язкової умови договору відповідач була зобов`язана після отримання мікрогранту забезпечити працевлаштування щонайменше двох осіб протягом 24 місяців або сплатити до бюджету єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із заробітної плати таких осіб, у розмірі, не меншому, ніж розмір єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, розрахований за 24 місяці з мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня року, в якому отримано мікрогрант, за кожне робоче місце, який, виходячи з умов Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у спірних правовідносинах становить 74976,00 грн. 
Відповідно до акту перевірки, складеного уповноваженими працівниками позивача, станом на 15.04.2025, відповідачем єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплачений у розмірі 106969,43 грн, а отже відповідачем було виконано обов`язкову умову договору. При цьому, всього з дати отримання мікрогранту та станом на 15.04.2025 відповідачем були сплачені податки та збори на загальну суму 195449,87 грн, а різниця між сумою мікрогранту та сплаченими платежами склала 54550,13 грн. 
Далі судом встановлено, що відповідачка припинила підприємницьку діяльність 18.07.2025, водночас, наявними у справі доказами (а.с. 168-188, т.1) підтверджується, що за період з 15.04.2025 по 18.07.2025 відповідачем було сплачено податки, збори та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштованих працівників на суму, яка перевищує 54550,13 грн.
За вищевикладених обставин суд виснує, що позивачем не доведена обставина того, що у спірних правовідносинах наявні підстави для повернення відповідачем суми отриманого мікрогранту з підстав невиконання умов договору повністю або частково. При цьому суд зазначає, що наказ позивача від 07.10.2025 № 980 був прийнятий з урахуванням обставини відсутності попередження відповідача про намір здійснити ліквідацію, проте без урахування та дослідження обставини виконання відповідачем обов`язкової умови договору щодо працевлаштування 2 осіб або сплати відповідного розміру внеску. 
Суд наголошує, що отриманий відповідачем мігрогрант за своєю правовою природою є безповоротною державною допомогою фізичним особам, суб`єктам господарювання на створення або розвиток власного бізнесу, а не кредитом. При цьому, з системного аналізу умов Порядку та договору вбачається, що надані державою кошти мікрогранту фактично повертаються до державного бюджету суб`єктом господарювання шляхом сплати ним обов`язкових податків та зборів. Отже, оскільки з дати отримання мікрогранту відповідачем були сплачені обов`язкові платежі до державного бюджету у сумі, що перевищує розмір отриманого мікрогранту, а також враховуючи, що позивач має можливість отримати за запитом інформацію державних реєстрів, які містять дані, у тому числі, про сплачені податки, збори (обов`язкові платежі), єдині внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами мікрогранту, суд вважає, що обставина щодо належного чи неналежного повідомлення відповідачем позивача про намір припинити підприємницьку діяльність не може бути єдиною та достатньою підставою для повернення відповідачем всієї суми мікрогранту, адже це буде суперечити загальним засадам цивільного законодавства, як-то: справедливість, добросовісність та розумність.
Крім цього, суд звертає увагу на те, що на момент звернення позивача до суду із відповідним позовом не пройшло три роки з моменту отримання відповідачем коштів мікрогранту. Так, факт цільового використання мікрогранту не спростовується позивачем, в цей же час, в матеріалах справи відсутні докази щодо розірвання договору за погодженням сторін або в односторонньому порядку позивачем.
За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову Одеського обласного центру зайнятості слід відмовити повністю. 

Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно з ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов позивача не підлягає задоволенню, понесені останнім судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.
2. Судові витрати, понесені позивачем, покласти на позивача. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повний текст рішення складено 23 лютого 2026 р.

Суддя Д.О. Бездоля