СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/3205/26
пр. № 3/759/1411/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року суддя Святошинського районного суду м.Києва Васильєва К.О., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 21.01.2026 о 20 год. 00 хв., рухаючись по вул. Мрії, 7В у м. Києві керував ТЗ «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Погодився проходити огляд у лікаря нарколога, але прибувши до КНП «КМНКЛ №10» відмовився від проходження огляду в присутності лікаря, що зафіксовано на нагрудні БК №472348, №472026. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 21.01.2026 о 20 год. 00 хв., рухався по вул. Мрії, 7В у м. Києві керуючи ТЗ «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався у безпечності маневру та здійснив наїзд на ТЗ «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортні засобі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у протоколі, щиро розкаявся. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав та пояснив, що вийшов перепаркувати авто, а коли завів двигун, до нього підійшли працівники поліції та забрали ключі від автомобіля. Його автомобіль не рушив з місця, зіткнення не було, на його автомобілі відсутні будь-які пошкодження.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, зокрема, протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №572243 та серії ЕПР1 №572249 від 21.01.2026, складені відносно ОСОБА_1 , рапорт поліцейського УПП у м.Києві від 21.01.2026, схему місця ДТП від 21.01.2026, відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції та інші матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №572249 від 21.01.2026 та додатки до нього складені у відповідності до вимог чинного законодавства.
Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення такого стягнення на ОСОБА_1 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.
Щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №572243 від 21.01.2026, який складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, слід зазначити наступне.
Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Провівши аналіз поданих з протоколом доказів, суддя вважає, що винуватість водія ОСОБА_1 у вказаному ДТП не доведена сукупністю досліджених судом доказів.
За даними, які містять матеріали відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, неможливо встановити факт порушення ОСОБА_1 п. 10.9 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, оскільки такого порушення не зафіксовано. 
Крім того, на відеозапису зафіксовано, що автомобіль «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 припаркований лівим боком до автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , що суперечить даним схеми місця ДТП, на якій зафіксовано розташування автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 правим боком до автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 та зафіксовано пошкодження правого боку автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 .
Що стосується інших доказів, які містяться в матеріалах справи, то вони жодним чином не доводять того, що саме ОСОБА_1 , 21.01.2026 о 20 год. 00 хв., рухався заднім ходом по вул. Мрії, 7В у м. Києві керуючи ТЗ «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , не переконався у безпечності маневру та здійснив наїзд на ТЗ «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортного засобу.
Згідно з вимогами п. 10.9 Правил дорожнього руху під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
За таких обставин, суд вважає не доведеним те, що ОСОБА_1 порушив ці вимоги Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Зважаючи на це, суд критично оцінює дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №572243 від 21.01.2026, які не знайшли свого підтвердження.
За таких обставин, справа у частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 9, 23, 40-1, 124, 130 ч.1, 245, 251-252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно  ОСОБА_1  закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя К.О. Васильєва