Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року Справа№200/10003/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (надалі – ГУ ПФУ в Закарпатській області, відповідач), з урахуванням уточнених позовних вимог, про:
- визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів за період з 15.06.2024 по 29.05.2025 у зв`язку з порушенням строків виплати грошових коштів згідно листка тимчасової непрацездатності серії АДУ № 122489;
- зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів за період з 15.06.2024 по 29.05.2025 у зв`язку з порушенням строків виплати грошових коштів згідно листка тимчасової непрацездатності серії АДУ № 122489.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач несвоєчасно отримала належні їй грошові кошти по лікарняному листку серії АДУ № 122489 через те, що роботодавцю позивача ФОП ОСОБА_2 , як страхувальнику, грошові кошти по зазначеному лікарняному листку були здійснені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області лише на виконання рішення суду від 01.11.2024 року у справі № 200/5635/24.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.01.2026 року відкрито провадження у справі № 200/10003/25, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи, звільнено позивача від сплати судового збору. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.
Відзив з боку відповідача до суду не надходив.
За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , з 01.02.2023 є оформленим найманим працівником фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .
З 25.09.2023 року по 29.01.2024 року позивач перебувала на лікарняному по вагітності та пологам.
Роботодавцем позивача – ФОП ОСОБА_2 нараховано позивачу допомогу по вагітності та пологах згідно листку непрацездатності АДУ № 122489 за період з 25.09.2023 по 28.01.2024 в сумі 415999,08 грн. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року у справі №200/5635/24, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву-розрахунок від 15.06.2024 №1910219445-2024-8, подану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 щодо виплати грошових коштів по лікарняному листку серії АДУ № 122489, з урахуванням висновків суду.
На виконання рішення суду заява — розрахунок № 1910219445-2025-6 від 27.05.2025 року, яка була подана ФОП ОСОБА_2 була профінансована Пенсійним фондом України 29.05.2025.
Позивачу грошові кошти по лікарняному листку серії АДУ № 122489 були виплачені ФОП ОСОБА_2 15.06.2025 року.
Позивач вважає, що відповідач повинен сплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати їй грошових коштів по лікарняному листку серії АДУ № 122489, виплачених роботодавцем ФОП ОСОБА_2 , тому звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року №2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон №2050-III).
Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:
пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);
соціальні виплати;
стипендії;
заробітна плата (грошове забезпечення);
сума індексації грошових доходів громадян;
суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Аналогічна норма міститься в п. 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджених постановою Кабінету Міністрів України (далі – КМУ) від 21.02.2001 №159, згідно якому компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:
пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);
соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);
стипендії;
заробітна плата (грошове забезпечення);
сума індексації грошових доходів громадян;
суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Отже, компенсація провадиться в разі затримки зокрема, соціальних виплат (допомога по вагітності та пологах).
Компенсація втрати частини доходів є мірою відповідальності за несвоєчасну виплату грошових доходів, визначених Законом №2050-III та Порядком №159.
Згідно ст. 3 Закону № 2050 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
За ст. 4 Закону № 2050 виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Отже, умовою для виплати громадянину компенсації, встановленою Законом № 2050 та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Суд встановив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року у справі №200/5635/24 роботодавцю позивача – ФОП ОСОБА_2 , Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області 29.05.2025 року профінансовано заяву - розрахунок № 1910219445-2025-6 від 27.05.2025 року щодо виплати грошових коштів по лікарняному листку позивача серії АДУ № 122489, які були виплачені позивачу ФОП ОСОБА_2 16.06.2025 року.
При цьому, в даній справі позивач вважає, що відповідачем має бути нараховано та виплачено компенсацію втрати частини доходів через несвоєчасну виплату ФОП ОСОБА_2 грошових коштів по лікарняному листку позивача серії АДУ № 122489.
Суд з такими доводами позивача не погоджується та вказує, що взаємовідносини між ФОП ОСОБА_2 та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області не створюють жодних правових наслідків для позивача, а тому не можуть порушувати його права чи інтереси.
А отже, відповідачем правомірно не нараховано компенсацію втрати частини доходів за несвоєчасну виплату позивачу ФОП ОСОБА_2 грошових коштів по лікарняному листку позивача серії АДУ № 122489.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надано, а отже відсутні правові підстави для задоволення позову.
Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 – 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ 20453063), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити повністю.
Судове рішення складено та підписано 06 березня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя В.М. Чучко