Справа № 159/3857/25
Провадження № 2-др/169/2/26

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року       селище Турійськ 

Турійський районний суд Волинської області в складі:
головуючого Тітівалова Р. К.,
з участю
секретаря судового засідання Веремчук Л. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Комара Михайла Володимировича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД МАРКЕТ» про розірвання договору підряду та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

02 квітня 2026 року представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Комар М. В., звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. 
Заява мотивована тим, що рішенням Турійського районного суду Волинської області від 30 березня 2026 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД МАРКЕТ» (далі – ТОВ «БУД МАРКЕТ») про розірвання договору підряду та стягнення коштів задоволений повністю. Позивачка у позовній заяві зазначила попередній розрахунок суми судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу.
Вказуючи, що у зв`язку із судовим розглядом справи ОСОБА_1 понесла судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката Комара М. В. в розмірі 15000 гривень, що підтверджується відповідними документами, просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 15000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. 
Враховуючи, що згідно з частиною третьою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви без повідомлення учасників справи, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши та проаналізувавши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, суд дійшов такого висновку.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
За змістом пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Частиною третьою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи.
Встановлено, що рішенням Турійського районного суду Волинської області від 30 березня 2026 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «БУД МАРКЕТ» про розірвання договору підряду та стягнення коштів задоволений повністю. 
Ухвалено розірвати договір підряду № 107/02/04, укладений 06 лютого 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «БУД МАРКЕТ». 
Стягнуто з ТОВ «БУД МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 122 930 гривень. 
Стягнуто з ТОВ «БУД МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 440 гривень 50 копійок.
Позивачка у позовній заяві зазначила попередній розрахунок суми судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, а її представник у судовому засіданні заявив, що подасть докази, що підтверджують розмір понесених позивачкою судових витрат в порядку, визначеному частиною восьмою статті 141 ЦПК України.
02 квітня 2026 року разом із заявою про ухвалення додаткового рішення на підтвердження понесених позивачкою витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 гривень представник позивачки надав договір про надання правничої допомоги № 1404/25 від 14 квітня 2025 року, акт № 01/04/26 про надання правової допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги № 1404/25 від 14 квітня 2025 року, рахунок № 01 від 01 квітня 2026 року та ордер серії ВС № 1362461 від 27 травня 2025 року (а. с. 2-5). 
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною другою статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Отже, у випадку встановлення договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20, додаткова постанова Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі №345/136/18).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц висловила позицію про те, що в силу принципу змагальності саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, що виключає ініціативу суду у вирішенні даного питання.
Представниця відповідача Міщук І. В. 08 квітня 2026 року подала до суду клопотання про зменшення розміру витрат позивачки на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 137 ЦПК України, яке мотивоване тим, що справа є невисокої складності, відсутні будь-які ускладнюючі правові чи фактичні обставини, адвокат позивачки виконав мінімальний обсяг процесуальних дій не підтвердив значних витрат часу на підготовку документів та участь в судових засіданнях, не надав детального опису виконаних робіт (послуг). Вказуючи, що витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 гривень не відповідають критеріям справедливості, розумності та співмірності, просила зменшити їхній розмір.
З огляду на вищевказані правові позиції Верховного Суду та враховуючи, що позивачка та її представник узгодили розмір гонорару в фіксованій сумі, проаналізувавши матеріали справи та клопотання представників сторін, суд дійшов висновку, що витрати позивачки на професійну правничу допомогу на суму 15000 гривень є співмірними зі складністю цієї справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, у зв`язку з чим підстави для зменшення розміру зазначених витрат відсутні. 
Таким чином, з урахуванням того, що рішенням Турійського районного суду Волинської області від 30 березня 2026 року позов ОСОБА_1 задоволений повністю, то з ТОВ «БУД МАРКЕТ» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 гривень. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 133, 137, 141, 246, 247, 260, 261, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Комара Михайла Володимировича, про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД МАРКЕТ» в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивачка: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник позивачки: Комар Михайло Володимирович, адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БУД МАРКЕТ», адреса місця знаходження: вулиця Васильчука, 22, село Мокрець, Ковельський район, Волинська область, ЄДРПОУ 44926511.
Представниця відповідача: Міщук Ірина Володимирівна, адреса місця знаходження: вулиця Лесі Українки, 10/21, місто Луцьк, Волинська область.
Повне додаткове рішення складене 08 квітня 2026 року.

Головуючий