Сквирський районний суд Київської області

Справа № 376/3689/25 
Провадження № 1-кп/376/158/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року Сквирський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Сквири Київської області матеріали кримінального провадження №12025111030002008 від 19.09.2025 за обвинуваченням:
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сквири, Київської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого неофіційно, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.3 ст.307 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 у невстановлений час на земельній ділянці за координатами 49,73199, 29,77320, що розташована в с.Нова Пустоварівка Білоцерківського району Київської області, умисно, незаконно, виявивши на даній земельній ділянці рослини коноплі, шляхом зривання придбав їх та з метою незаконного виготовлення та зберігання з метою збуту переніс до місця свого проживаня, де залишив зберігати в кімнатах будинку АДРЕСА_2 . 
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , знаходячись за вищевказаною адресою, шляхом відокремлення наркотиковмістного суцвіття зі стебел, сушіння та подрібнення, незаконно виготовив та залишив незаконно зберігати з метою подальшого збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції, що мало місце 21 жовтня 2025 року в період часу з 14.39год. по 21.01год. в ході проведення санкціонованого обшуку. 
Відповідно до висновків експертів Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, вилучена в ході обшуку за адресою: Киїська область, Білоцерківський район, с.Нова Пустоварівка, вул.Шевченко 8а речовина рослинного походження зеленого кольору, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 48753,95г., що є особливо великим розміром.
Крім того, ОСОБА_6 у невстановлений час, місці та за невстановлених обставин, але не пізніше 21.10.2025, незаконно, умисно, з метою особистого вживання, шляхом привласнення знайденого, придбав наркотичний засіб - канабіс, який переніс до будинку АДРЕСА_2 , де зберігав без мети збуту. 21 жовтня 2025 року в період часу з 10.20 год. по 14.29 год.в ході проведення санкціонованого обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено саморобний пристрій для вживання наркотичного засобу та речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено-канабіс, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 6,11г.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст. 307 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах; за ч.1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав, погодився з кваліфікацією та обставинами вчинення кримінальних правопорушень, та пояснив, що в с.Нова Пустоварівка є два сусідніх будинку, які належать його матері та дядьку, там він побачив насадаження канабісу, зірвав їх, приніс до будинку, висушив та подрібнив, щоб в майбутньому продати, оскільки потребує коштів для лікування. Наркотичні засоби також вживає самостійно в якості знеболюючих, тому зберігав пристрій для куріння та згорток канабісу. У скоєному щиро розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
В ході судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 після вчинення злочину, наслідки суспільно небезпечних діянь останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, ймовірність вчинення ним нових кримінальних правопорушень, зважено на усі обставини кримінального провадження в їх сукупності.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до яких, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Також, суд враховує, що згідно зі статтями 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).
Отже, суд виходить з того, що положення Кримінального кодексу України наділяють його правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.
Таким чином, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги характер та тяжкість вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального простпуку та особливо тяжкого злочину, форму вини, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, відношення обвинуваченого до скоєного.
Суд враховує фактичні обставини справи і тяжкість заподіяних кримінальними правопорушеннями наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, є інвалідом ІІІ групи. Також, суд враховує той факт, що обвинувачений щиро розкався, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, (зважаючи при цьому, на кількість вчинених епізодів, а також те, що документування кримінальних правопорушень проводилась виключно під контролем правоохоронних органів, при цьому ніяких суспільно-небезпечних наслідків не наступило, оскільки придбана ним речовина нікому не була реалізована та вилучена працівниками поліції, під час його затримання самостійно надав для вилучення працівникам поліції наркотичні засоби, що додатково підтверджує активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень), вчинення кримінальних правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, що проявилось у утриманні малолітніх дітей та необхідності здійснення постійного лікування у зв`язку з хворобою та інвалідністю. 
Наведені обставини у їх сукупності, на думку суду, пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
При цьому, суд враховує положення ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України, згідно яких, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Визначаючи вид та розмір покарання, суд також, виходить з того, що каральна функція, тобто акт покарання від імені держави, як засіб запобігання нових правопорушень, що є уособленням негативної реакції держави на скоєне правопорушення, не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.
Отже, покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки особи. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.
Визначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд виходить з того, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Крім того, суд враховує те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.
При розгляді даного кримінального провадження суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством, як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. В свою чергу, справедливість це одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.
Вищенаведені та встановлені судом дані свідчать про наявність обґрунтованих підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч.3 ст. 307 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. 
Приймаючи до уваги вищенаведене, а саме щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, особу обвинуваченого суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, за ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України - у виді штрафу, за ч.1 ст. 309 КК України також у вигляді штрафу при цьому остаточне покарання ОСОБА_6 необхідно призначити у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань.
На переконання суду, таке покарання для засудженого відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності. Таке покарання також перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
З огляду на те, що суд обрав обвинуваченому покарання, не пов`язане із позбавленням волі, слід скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого негайно звільнити з під варти з зали суду.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Отже, суд вважає за необхідне скасувати арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2025, 31.10.2025.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню слід покласти на обвинуваченого.
На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369-374, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень;
- за ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 40 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 000 гривень без конфіскацї майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного сладання покарань призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 43 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 731 000 гривень без конфіскації майна.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити  ОСОБА_6 з-під варти з зали суду.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз: від 10.11.2025 №СЕ-19/111-25/66259-НЗПРАП; від 12.11.2025 №СЕ-19/111-25/65131-НЗПРАП; від 22.10.2025 №СЕ-19/111-25/65120-НЗПРАП; від 14.11.2025 №СЕ-19/111-25/65110-НЗПРАП; від 04.11.2025 №СЕ-19/111-25/65114-НЗПРАП; від 13.11.2025 №СЕ-19/111-25/65117-НЗПРАП; від 06.11.2025 №СЕ-19/111 -25/66119-НЗПРАП; від 12.11.2025 №СЕ-19/111-25/65105-НЗПРАП; від 18.11.2025 №СЕ-19/111-25/65095-НЗПРАП; від 24.10.2025 №СЕ-19/111-25/65091-НЗПРАП; від 31.10.2025 №СЕ-19/111-25/65086-НЗПРАП; від 12.11.2025 №СЕ-19/111-25/65123-НЗПРАП; від 05.11.2025 №СЕ-19/111-25/65125-НЗПРАП; від 14.11.2025 №СЕ-19/111-25/65129-НЗПРАП; від 17.11.2025 №СЕ-19/111-25/67687-НЗПРАП в загальній сумі 40113грн..
Скасувати арешт накладений ухвалами слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2025, 31.10.2025, на: сумки в кількості 10 шт, електронні ваги, мобільний телефон iPhone 13 Pro Max IMEI НОМЕР_1 , склянну колбу з пристроєм для куріння, земельну ділянку кадастровий номер 3224083600:04:010:0030, площею 1,75га. в с.Тарасівка Сквирського району Київської області, земельну ділянку кадастровий номер 3224083600:04:012:0027, площею 1,2327га. в с.Тарасівка Сквирського району Київської області, земельну ділянку кадастровий номер 3224083600:04:012:0026, площею 2 га. в с.Тарасівка Сквирського району Київської області, частину квартири АДРЕСА_3 .
Речові докази по даному кримінальному провадженню:
-Спецпакет PSP7128887 зі скляною колбою; спецпакет ICR0229788 з предметом схожим на патрон калібру 9мм; спецпакет №6632257 з наркотичним засобом масою 6,11г.; клітчасті сумки в кількості 10шт.; змив з пакету, електронні ваги в спецпакеті PSP2343139; спецпакет №6334354 з наркотичним засобом канабісом, масою 335,55грн.; картонну коробка з наркотичним засобом масою 5294,79г.; картонну коробку з наркотичним засобом канабісом масою 5018г.; картонну коробку з наркотичним засобом канабісом масою 4997г.; картонну коробку з наркотичним засобом масою 4647,19г.; картонну коробку з наркотичним засобом канабісом масою 2585,26г.; картонну коробку з наркотичним засобом канабісом масою 2685,39г.; картонну коробку з наркотичним засобом канабісом масою 4235,8г.; полімерний мішок з наркотичним засобом канабсом масою 3983,16г.; картонну коробку з наркотичним засобом масою 4340г.; картонну коробку з наркотичним засобом канабісом 2489,54г.; картонну коробку з наркотичним засобом канабісом масою 5087,87г.; картонну коробку з наркотичним засобом канабісом масою 3054,4г.; спецпакет №0028102, в якій запаковано електронні ваги з частками речовини рослинного походження, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області - знищити.
-Мобільний телефон Iphone 13 pro max IMEI НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні в камері зберіганні речових доказів Білоцерківського РУП ГУГП в Київській області ( спецпакет NPU6088100) - повернути власнику ОСОБА_6 . 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скаргивирок,якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.
Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Сквирському районному суді Київської області.

Суддя ОСОБА_1