Справа № 199/3506/26
(3/199/1260/26) 
ПОСТАНОВА 
іменем України
14.04.2026         місто Дніпро
Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ПП «Авіріс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1632 КУпАП
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи керівником ПП «Авіріс» (код ЄДРПОУ 36294851), що розташоване у м.Дніпрі по пр. Слобожанський, 63, офіс 74, не забезпечив своєчасне подання платіжних доручень до установи банку на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), а саме: з податку на додану вартість по граничним термінам сплати 30.01.2026, відповідно до наданих звітних податкових декларації з податку на додану вартість 19.01.2026 № 9432886926 (грудень 2025 року), сума заборгованості склала 34833 грн. Заборгованість не сплачено. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 50.1 ст. 50, п. 57.1 ст. 57, п. 57.3 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 1632 КУпАП. 
Перше судове засідання судом було призначено на 27.03.2026. 
Розгляд даної справи було відкладено у зв`язку із поданням ОСОБА_1 клопотання про ознайомлення із справою. Вказане клопотання судом було задоволено, ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами справи, про що свідчить розписка останнього (а.с. 26) та справу було призначено до розгляду на 03.04.2026.
03.04.2026 ОСОБА_1 надав суду свої письмові пояснення, відповідно до яких він свою вину не визнав та вказав, що даний протокол був складений із порушенням, оскільки складався у його відсутність.
З приводу порушень, які вказані у самому протоколі, вважає, що неподання ним платіжних доручень до установи банку на перерахування належних до сплати податків та зборів, було скоєно з підстав вимкнення світла.
Він стверджує, що протокол та акт щодо неподання платіжних доручень були складені однією датою, а тому вказане вважає також порушенням.

08.04.2026 та 14.04.2026 ОСОБА_1 до суду не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, що підтверджується розпискою (а.с. 41) та судовою смс-повісткою (а.с. 52).
06.04.2025 та 09.04.2026 на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшли клопотання про відкладення даної справи на «двадцяті числа квітня місяця 2026 року», з підстав його присутності на засіданні в Управлінні-служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району, де буде вирішуватися питання щодо оформлення опіки над його неповнолітніми дітьми.
24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку російської федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.
02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N50966/99 від 14.10.2003).
За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпрі, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи позицію ОСОБА_1 , котрий в черговий раз не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, не надав суду підтверджуючих документів, які б свідчили про безперервність слухання вищевказаного питання саме в Управлінні-служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району в період з 08.04.2026 по (двадцяті числа квітня місяця 2026 року), що розцінюється судом, як затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності, з урахуванням заяви про розгляд справи без участі ОСОБА_1 (а.с. 53-55), вважаю можливим розгляд справи здійснювати у відсутність останнього, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП. 

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1632 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:
- протоколом про адміністративне правопорушення № 9753/04-36-04-11/36294851 від 03.03.2026, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1); 
- актом щодо неподання/ несвоєчасного подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) № 9747/04-36-04-11/36294851 від 03.03.2026.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» убачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу рішення, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. 
Досліджені судом і покладені в основу постанови докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1632 КУпАП КК України зроблено з дотриманням вимог КУпАП України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до норм Закону.
З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєні інкримінованого адміністративного правопорушення поза всяким розумним сумнівом доведена і підтверджується обсягом досліджених судом в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку та не викликають у суду сумнівів. 
Дії ОСОБА_1 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 1632 КУпАП, як неподання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1632 КУпАП, оскільки він не зміг подати платіжні доручення до установи банку через вимкнення світла, суд вважає неспроможними і не може прийняти до уваги, оскільки такі доводи ОСОБА_1 суперечать фактичним обставинам справи, встановленими в суді при розгляді провадження та надані ОСОБА_1 з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, виходячи з наступного. 
Диспозицією ч. 1ст. 1632 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).
Об`єктивна сторона правопорушення виражається в неподанні або несвоєчасному поданні платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення із зазначенням часу вчинення правопорушення та інших обставин відповідно до ст. 256 КУпАП.
Згідно ст. 109 ПК України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
На переконання суду, зазначені обставини, щодо неподання ОСОБА_1 , котрий є посадовою особою підприємства платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), через вимкнення світла, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. Будь-яких доказів щодо неможливості вчасно подати до банку доручення ОСОБА_1 суду не надано, з урахуванням й того, що з моменту граничного терміну сплати (30.01.2026) та дати розгляду справи в суді (14.04.2026), минуло майже три місяці.
Відтак, незалежно від будь-яких тверджень, ОСОБА_1 повинен був діяти лише в рамках Закону.

З приводу посилань ОСОБА_1 про те, що протокол був складений із порушенням, оскільки даний документ складався у його відсутність, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
У разі складання протоколу в органі державної виконавчої служби або офісі приватного виконавця, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується для складання та підписання протоколу.
У виклику зазначаються дата, час та місце складання протоколу. Виклик вважається належним чином врученим, якщо надісланий за адресою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто.
Судом встановлено, що відповідно до корінця повідомлення від 03.02.2026 № 7669/6/04-36-04-11-19, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області направлявся за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 63, офіс 74, виклик на ім`я керівника ПП «Авіріс» ОСОБА_1 з підстав складання протоколу за ч. 1 ст. 1632 КУпАП о 10:00 годині 03.03.2026 (а.с. 7).
Однак у вищевказану вказану дату та час ОСОБА_1 до органів податкової служби не з`явився, у зв`язки з чим уповноваженими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області був складений акт неявки для підписання протоколу адміністративного правопорушення від 03.03.2026 № 9745/04-36-04-11/36294851 (а.с. 6), з подальшим направленням копії протоколу про адміністративне правопорушення на адресу ОСОБА_1 (а.с. 2).
З вказаного суд констатує, що вимоги при складанні протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області були дотримані повною мірою.

Доводи ОСОБА_1 що протокол та акт неподання платіжних доручень були складені однією датою, а тому вказане є порушенням, не є слушними, оскільки дане не суперечить нормам Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:
1) про накладення адміністративного стягнення;
2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;
3) про закриття справи.
Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу  ОСОБА_1 , який свою вину не визнав, офіційно працевлаштований, часткову сплату ПП «Авіріс» платіжних доручень до установи банку на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) в сумі 31971 грн, що є більшою половини суми від загальної заборгованості, яка складає 34833 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції № 1122, яка була направлена ОСОБА_1 на адресу суду в день судового розгляду (14.04.2026), відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень.
На підставі ст. 40-1 КУпАП із  ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд 
ПОСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1  визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1632 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя:     І.В. Дяченко