ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 206/5326/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
за участю секретаря судового засідання Тарантюк А.Р. 
розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м.Дніпра від 07 жовтня 2025 року (суддя Сухоруков А.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу №4 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження іноземця,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться зазначена справа.
Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення № 1217130100019278 від 09.09.2025 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, винесене відділом № 4 у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, відносно громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 (англійською мовою: ОСОБА_2 ).
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпра від 07 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить скасувати рішення Самарського районного суду м. Дніпра від 07 жовтня 2025 року у справі № 206/5326/25.
Прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити, а саме визнати протиправним та скасувати рішення № 1217130100019278 від 09.09.2025 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, винесене відділом № 4 у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, відносно громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_3 (англійською мовою: Hong Chen).
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції обмежився формальним підходом до встановлення фактів, не перевірив належним чином дії та рішення суб`єкта владних повноважень, не застосував принцип верховенства права та пропорційності, а отже, дійшов неправильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.
Суд першої інстанції не врахував ту обставину: ще 05.08.2025 позивач подав повний пакет документів до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області для оформлення посвідки на тимчасове проживання. Подання такої заяви є належною правовою дією, що підтверджує законність перебування іноземця на території України на період її розгляду. Таким чином, позивач не міг вважатися таким, що перебуває незаконно чи перевищив строк перебування, оскільки процес документування тривав і не був завершений у момент, коли відповідач безпідставно прийняв рішення про примусове повернення.
Позивач мав чинний дозвіл на працю до 2027 року, отже, перебував в Україні на законних підставах.
Представник позивача апеляційну скаргу підтримав.
Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував. 
Як встановив суд першої інстанції, позивач ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Китайської Народної Республіки, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 . 
Позивач прибув на територію України 05.07.2025 з метою працевлаштування за візою № НОМЕР_2 термін дії з 01-06-2025 по 29-08-2025 (а.с. 6-8).
На підставі дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства серії АА № 097727, виданого 26.02.2025 року Київським міським центром зайнятості, рішенням засновника №19/05/25 Товариства з обмеженою відповідальністю «ТУРБОТА ТА НЕ ТІЛЬКИ» (код ЄДРПОУ 45763697) з 20 травня 2025 року громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 призначено на посаду Директора Товариства (а.с. 10-20).
Як вбачається із повідомлення про реєстрацію заяви № 100202327 від 05.08.2025 позивач подав документи до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області для оформлення посвідки на тимчасове проживання (а.с. 21).
Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 120313000256367 від 18.08.2025 позивачу відмовлено у видачі посвідки на тимчасове проживання. Зазначене рішення було направлено листом Головного управління ДМС у Дніпропетровській області №1201.3.1-10457/12.3-25 від 18.08.2025 на електронну пошту позивача (а.с. 22, 23).
25.08.2025 позивач звернувся до Служби безпеки України із заявою з проханням повторно перевірити його особу на предмет можливості оформлення посвідки на тимчасове проживання та надати документ (лист, довідку, тощо) про те, що його проживання не загрожує національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні. За результатами розгляду вказаної заяви, СБУ листом №2.01/2/3/3-2710 від 09.09.2025 повідомила позивачу, що компетентним органом, який приймає рішення про оформлення та видачу вищевказаних посвідок, є відповідний територіальний орган Державної міграційної служби України, а не Служба безпеки України. Окрім того, СБУ не наділена компетенцією надавати в будь-якій формі документи (листи, довідки, тощо) про те, що проживання певної особи в Україні не загрожує національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні (а.с. 24-25).
25.08.2025 позивач звернувся до ДМС України зі скаргою на рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання. За результатами розгляду вказаної скарги, Державна міграційна служба України листом №Х-8287-25/8.1/5597-25 від 09.09.2025 року повідомила позивачу, що залишила попереднє рішення без змін, а скаргу – без задоволення (а.с. 26-28).
За фактом порушення строку перебування на території України, уповноваженими посадовими особами Відділу № 4 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 007431 від 09.09.2025, у якому зафіксовано порушення законодавства, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН № 007420 від 09.09.2025 року, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн. 00 коп. (а.с. 53-53).
Відділом № 4 у м. Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було прийнято рішення № 1217130100019278 від 09.09.2025 року про примусове повернення позивача до країни походження - Китайської Народної Республіки. Зазначене рішення вмотивовано тим, що ОСОБА_1 прибув на територію України 05.07.2025 з метою працевлаштування за візою № НОМЕР_2 термін дії з 01-06-2025 по 29-08-2025. Таким чином гр. Республіки Китаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив порушення правил перебування іноземців на території України та перевищив встановлений строк перебування в Україні не більш як на 30 днів, таким чином вищезазначений громадянин порушив вимоги ч. 1, 3 ст. 3, ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (а.с. 29).
Позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 9 Закону Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.
Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування або укладення гіг-контракту або під час перебування на законних підставах на території України у випадку, передбаченому частиною тринадцятою цієї статті, отримали дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства в Україні та посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.
Відповідно до до частини 3 статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій, двадцятій і двадцять четвертій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.
Відповідно до ч. 16 ст. 4 вищевказаного Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором.
Постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15.02.2012 року затверджено «Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України».
Відповідно до підпункту 2 п. 2 вказаного «Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15.02.2012 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.
Питання щодо оформлення та видачі посвідки на тимчасове проживання іноземцю, визначено Порядком оформлення видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання. Затвердженого Постановою КМУ від 25 квітня 2018 року № 322.
Як встановлено судом, позивач звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України із заявою про оформлення посвідки на тимчасове проживання, але йому було відмовлено з посиланням на п. 7 ч. 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 322, а саме: територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли зокрема отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, чи іноземець або особа без громадянства вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином.
Термін дії візи позивача закінчився 29.08.2025.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Судом першої інстанції вірно було встановлено, що дозволений строку перебування позивача на території України закінчився 29.08.2025.
За вчинення порушення міграційного законодавства посадовими особами Відділу № 4 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 007431 від 09.09.2025, у якому зафіксовано порушення законодавства, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН № 007420 від 09.09.2025, відповідно до якої на вищезазначеного громадянина накладено адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн. 00 коп. та було прийнято рішення про примусове повернення позивача до країни походження або третьої країни, яким його зобов`язано самостійно покинути територію України у термін до 23.09.2025 року.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем правомірно, відповідає вимогам ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Самарського районного суду м.Дніпра від 07 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу №4 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження іноземця залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України. 

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш