Провадження № 1-кс/509/305/26
Справа № 509/2356/26 

УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
 слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №12026162380000153 від 08.04.2026, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,- 

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному №12026162380000153 від 08.04.2026, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що 08.04.2026 співробітниками СРПП ВнП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області зупинено автомобіль Ваз 2102 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого, відповідно до постанови Хаджибейського районного суду м. Одеса, позбавлено права керувати транспортними засобами. (ІПНП №3410).
12.03.2026 проведено огляд місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Великодолинське, вул. Чорноморська дорога, біля домоволодіння №67, за координатами 46,35269 Пн, 30,58400 Сх, в ході якого виявлено та вилучено: 
- транспортний засіб – автомобіль марки ВАЗ моделі 2102 д.н.з. НОМЕР_1 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ моделі 2102 д.н.з. НОМЕР_1 – ОІС №621849, який упаковано до полімерного сейф пакету №PSP 1248765;
Вказане майно має статус тимчасово вилученого майна.
08.04.2026 вказані речі визнано речовими доказами та долучено до кримінального провадження №12026162380000114 від 12.03.2026.
Вищевказані предмети в клопотанні, можуть зберегти на собі та в собі, сліди злочину або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У зв`язку із чим, просить накласти арешт на вказане майно.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання встановлено, що у провадженні СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №12026162380000153 від 08.04.2026, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні дізнавача, слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
За змістом ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Між тим, слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не наводить у ньому достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно.
07.04.2026 постановою слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 вищевказаний автомобіль визнано речовими доказами.
Разом з тим, як вбачається зі змісту клопотання, у ньому не наведено обставин, які б вказували що тимчасово вилучене майно має доказове значення для кримінального провадження №12026162380000153.
При цьому, постанова слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про визнання вищевказаного майна речовими доказами, містить лише посилання на фактичні обставини справи, загальне формулювання без посилання на конкретні дані, які дають підстави для висновку про те, що вказане майно може мати доказове значення у кримінальному провадженні. 
З інших, наявних у розпорядженні слідчого судді, матеріалів також не вбачається належного обґрунтування необхідності накладення арешту.
Так, предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
З матеріалів, доданих до клопотання, не вбачається, що слідчим планується проведення яких-небудь слідчих дій із зазначеним майном.
Вирішуючи клопотання про арешт вилученого майна, слідчим суддею враховуються правові підстави для арешту майна, достатність доказів, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для особи, у власності якої перебуває майно та співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий не довів, що вищевказаний автомобіль марки ВАЗ моделі 2102 д.н.з. НОМЕР_1 , матиме істотне значення для подальшого розслідування кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №12026162380000153 від 08.04.2026, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України – відмовити.
Повернути безоплатно власнику, тимчасово вилучене майно у арешті якого відмовлено, а саме:
- транспортний засіб – автомобіль марки ВАЗ моделі 2102 д.н.з. НОМЕР_1 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ моделі 2102 д.н.з. НОМЕР_1 – НОМЕР_2 , який упаковано до полімерного сейф пакету №PSP 1248765.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
    Слідчий суддя 	    ОСОБА_1