КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 334/6637/24 Головуючий у суді І інстанції Кошель Б.І.
Провадження № 22-ц/824/1214/2026 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів: Журби С.О., Таргоній Д.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»), яке 25 листопада 2024 року змінило своє найменування на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»,звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у загальному розмірі 93 504,63 грн, з яких: тіло кредиту - 25 000,00 грн; проценти за користування кредитом - 47 975,00 грн; інфляційні втрати - 15 689,63 грн; три проценти річних - 4 840,00 грн; а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Позовну заяву обґрунтувало тим, що 27 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ІТС) цього товариства укладено електронний договір № 5450353про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір).
Умовами кредитного договору передбачено, що сума кредиту становить 25 000,00 грн, строк кредиту - 30 днів до 26 лютого 2022 року, знижена процентна ставка - 0,19 % в день, стандартна процентна ставка 1,90 % в день. При цьому строк повернення кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених у розділі 4 цього договору.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши відповідачу обумовлену суму кредитних коштів шляхом їх зарахування на його платіжну картку №  НОМЕР_1 .
У зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ «Авентус Україна» було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року за всіма кредитними договорами. 
В період з 01 по 27 травня 2022 року було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Проте 15 червня 2022 року за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків та надання можливості виконання боргових зобов`язань задля того, щоб споживач в складний час зміг вийти на звичний графік платежів за договором або виконати зобов`язання, сплативши тіло кредиту, про що було повідомлено в особистий кабінет споживача. Однак наданою можливістю відповідач не скористався. У період з 16 червня 2022 року по 24 вересня 2022 року було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою.
Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим на підставі пункту 4.3 кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу № 19.06/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором № 5450353 від 27 січня 2022 року.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і становить 25 000,00 грн- тіло кредиту та 47 975,00 грн - нараховані проценти, всього 72 975,00 грн. Оскільки відносини між сторонами є грошовим зобов`язанням, відповідач має сплатити зазначену суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 15 689,63 грн та 3 % річних у розмірі 4 840,00 грн від простроченої суми за період з червня 2022 року по червень 2024 року.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2025 рокупозовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто із  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість у розмірі 72 975,00 грн та судові витрати: судовий збір у розмірі 1 889,47 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн, всього 5 889,47 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині стягнення процентів за користування кредитом, відповідач в особі представника - адвоката Темненко В.О. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Вважає, що рішення суду в частині стягнення з нього відсотків за користування кредитом не відповідає вимогам статей 1048-1050 ЦК України, а зазначення у кредитному договорі про можливість пролонгації строку кредиту не вказує на сам факт продовження сторонами строку користування кредитом, оскільки такий строк визначений пунктом 1.4 договору. Із урахуванням визначеного строку, сторонами розрахована загальна вартість кредиту для споживача та реальна річна процентна ставка за договором про споживчий кредит.
Позивач не надав доказів відображення зміни умов договору щодо строку кредитування та нової дати повернення кредиту в особистому кабінеті споживача, як це передбачено пунктом 6.1 договору. Матеріали справи не містять доказів направлення на номер мобільного телефону відповідача повідомлення щодо акцепту оферти споживача про продовження строку користування кредитом.
Суду першої інстанції не надано доказів того, що між сторонами укладена відповідна угода про зміну істотних умов у такий самій формі, як і основний договір. При цьому положення пункту 4.4 договору про те, що порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі з урахуванням порядку, який визначений пунктами 4.2 та 4.3 договору, не відповідають приписам законодавства, адже дії щодо пролонгації договору не передбачають надання споживачем відповідної згоди із чіткою (засвідченою електронним цифровим підписом та в інший установлений законодавством спосіб) ідентифікацією його особи. Крім того, позивачем не було надано й доказів того, що відповідач активував будь-яку функцію в «особистому кабінеті».
Відтак, на думку відповідача, відсутні підстави для висновку, що строк кредиту, передбачений договором у 30 днів, було пролонговано, а тому суд першої інстанції неправильно зробив висновок, що відбулась автопролонгація договору, та, як наслідок, і подальше нарахування кредитором відсотків є безпідставним.
Також стверджує, що покладаючись на умови договору, міг розраховувати на необхідність виконання ним обов`язку щодо повернення кредиту та сплати грошових сум, зазначених у графіку платежів та паспорті споживчого кредиту. Позивачем нараховано проценти з 16 червня 2022 року по 24 вересня 2022 року за стандартною процентною ставкою: 25 000 грн х 1,90 % = 475 грн х 101 календарних днів = 47 975 грн. Однак, згідно з умовами пункту 1.5 кредитного договору нарахування процентів повинно відбуватись за фіксованою процентною ставкою, а стандартна процентна ставка 1,90 % в день може застосовуватися лише у межах строку кредитування.
26 червня 2025 року до апеляційного суду від представника ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - адвоката Крюкової М.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому порушено клопотання про поновлення строку на його подання з огляду на стан здоров'я представника.
Суд апеляційної інстанції визнав зазначені причини пропуску встановленого строку на подання відзиву на апеляційну скаргу неповажними та дійшов висновку про залишення його без розгляду на підставі статей 126, 360 ЦПК України, оскільки наведені представником позивача підстави та надані нею докази не свідчать про наявність об`єктивних перешкод реалізувати право на подання відзиву у встановлений десятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі в її електронному кабінеті користувача ЄСІТС «Електронний суд», що мало місце 12 червня 2025 року (а.с. 80, т. 2). Водночас, відповідно до наданого консультативного заключення кардіолога  ОСОБА_2 була на прийомі лікаря 24 червня 2025 року, тобто після спливу строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, а тому зазначена обставина не може свідчити поважність пропуску такого процесуального строку.
Згідно із частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною першою статті 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У зв`язку з наведеним та на підставі ухвали апеляційного суду про призначення справи до судового розгляду у порядку письмового провадження, перегляд справи в апеляційному порядку здійснено без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Суд першої інстанції встановив, що 27 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 5450353 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Пунктом 1.3 договору передбачено, що сума кредиту (загальний розмір) складає 25 000,00 грн.
Відповідно до пункту 1.4 договору строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору.
Згідно з пунктом 1.5 договору тип процентної ставки - фіксована. Мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби (пункт 1.6 договору).
Вищезазначена інформація також міститься у Паспорті споживчого кредиту.
Відповідно до пункту 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до пункту 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація відповідно до пункту 4.3 договору.
Згідно із пунктом 1.5.2 кредитного договору знижена процентна ставка 0,19 % в день застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживачу межах строку, визначеного в пункту 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в пункті 1.4 договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
У відповідності до пункту 3.1 кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.
Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 19-ОД від 05 січня 2022 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини шостої та восьмої статті 11, статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А519567.
Як передбачено у пункті 2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за кредитним договором виконало, надавши йому кредит в сумі 25 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 (транзакція № 27270186), що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 2868 від 22 червня 2023 року.
Також, витребуваною судом випискою по рахунку, відкритому у АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_1 , підтверджується факт надання кредиту відповідачу 27 січня 2022 року на його платіжну картку за вищевказаним кредитним договором.
Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим на підставі пункту 4.3 кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.
Згідно картки обліку договору (розрахунок заборгованості) № 5450353 від 27 січня 2022 року, складеного ТОВ «Авентус Україна», станом на 24 вересня 2022 року у  ОСОБА_1 виникла заборгованість у загальному розмірі 72 975,00 грн, з яких 25 000,00 грн - основний борг, 47 975,00 грн- нараховані проценти.
У пункті 5.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за логовором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача.
19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»укладено договір факторингу № 19.06/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 5450353 від 27 січня 2022 року у розмірі 72 975,00 грн, що підтверджується актом прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників до договору факторингу від 19 червня 2023 року та витягом з реєстру боржників, який додатком № 1 до договору факторингу 19.06/23-Ф.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт укладення відповідачем кредитного договору, отримання ним грошових коштів та порушення взятого на себе зобов`язання щодо їх своєчасного повернення, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 72 975,00 грн, з яких: 25 000,00 грн - тіло кредиту; 47 975,00 грн - проценти за користування кредитом.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та зроблені із правильним застосуванням норм матеріального права з огляду на таке.
За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідач оскаржує в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення з нього на користь позивача процентів за користування кредитом, тому відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України це судове рішення переглядається апеляційним судом лише в означений частині.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Нормами частини першої статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг упродовж певного часу, а саме - упродовж строку кредитування, визначеному в кредитному договорі.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту становить 25 000,00 грн, строк кредиту - 30 днів (до 26 лютого 2022 року), стандартна процентна ставка - 1,90 % в день, знижена процентна ставка - 0,19 % в день.
Згідно із пунктом 1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить (1,90 % в день) застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до пункту 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація відповідно до пункту 4.3 договору.
Пунктом 4.3 кредитногодоговору визначений порядок автопролонгації строку кредиту, а саме сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача відповідно до пунктів 4.2.2-4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту (пункт 4.3.1 договору).
Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в пункті 4.3.1 договору, та вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у нього наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача у порядку, передбаченому пунктом 4.2. договору (пункт 4.3.2 договору).
Вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля сторін передбачена в пункті 4.2 договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в пункті 4.3 договору - письмово цим договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 ЦК України до письмової форми правочину (пункт 4.4 договору).
Встановлено, що 26 лютого 2022 року  ОСОБА_1  свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору за ініціативою споживача, у зв`язку з чим відповідно до пункту 4.3 кредитного договору цей договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль.
У період з 25 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року за рішенням первісного кредитора нарахування процентів було призупинено та надано кредитні канікули відповідачу. В період з 01 по 27 травня 2022 року нарахування відсотків здійснено за стандартною процентною ставкою, проте 15 червня 2022 року за ініціативою кредитора всі нараховані відсотки було списано з метою надання можливості позичальнику виконати свої боргові зобов`язання, а саме вийти на погоджений графік платежів за договором або виконати зобов`язання, сплативши тіло кредиту та проценти за користування ним за зниженою процентною ставкою.
Відповідно до матеріалів справи наданою можливістю відповідач не скористався, тому в період з 16 червня 2022 року по 24 вересня 2022 року було здійснено нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою.
Відповідно до висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
В частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні, допустимі, достовірні та достатні докази відповідно до вимог статей 77-80 ЦПК України.
Із розрахунку заборгованості вбачається дотримання первісним кредитором - ТОВ «Авентус Україна» умов кредитного договору як щодо строку нарахування, так і розміру процентів за користування кредитними коштами.
Загальний розмір заборгованості станом на відступлення права вимоги за договором факторингу був незмінним і становив 72 975,00 грн, з яких 25 000,00 грн - тіло кредиту та 47 975,00 грн - проценти за користування кредитом.
Таким чином, матеріали справи доведено виникнення зобов`язальних (кредитних) правовідносин між ТОВ «Авентус Україна» та  ОСОБА_1  на умовах, визначених кредитним договором, і не виконання боржником взятих на себе зобов`язань, а також нарахування кредитодавцем процентів в межах узгодженого між сторонами строку кредитування з урахуванням його автопролонгації.
Так, умови кредитного договору свідчать про те, що сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з урахуванням пролонгації та автопролонгації за користування кредитними коштами.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.
З матеріалів справи вбачається, що будь-яких оплат на рахунок первісного чи нового кредитора відповідач не здійснював.
Враховуючи викладене, нарахування процентів за користування кредитними коштами первісним кредитором здійснено у межах строку користування кредитом з урахуванням вимог чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору.
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що між сторонами продовжено дію кредитного договору № 5450353 від 27 січня 2022 року, отже кредитодавець мав право нараховувати відсотки за користування кредитом до закінчення дії цього договору.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної вище заборгованості за процентами за користування наданим кредитом у розмірі 47 975,00 грн.
Доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження, визнані судом апеляційної інстанції безпідставними і такими, що не ґрунтуються на умовах укладеного кредитного договору та вимогах закону.
Суд апеляційної інстанції враховує, що, як неодноразово відзначав ЄСПЛ, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91).
Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99).
У контексті вказаної практики колегія суддів вважає вищенаведене обґрунтування цієї постанови достатнім, а висновки суду першої інстанції визнає більш логічно обґрунтованими та послідовними, аніж аргументи апеляційної скарги відповідача.
Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1  необхідно залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2025 рокуу даній справі - без змін.
У такому разі розподіл судових витрат відповідача, понесених в суді апеляційної інстанції, не проводиться згідно зі статтями 141, 382 ЦПК України.
З огляду на положення частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Судді: С.А. Голуб 

С.О. Журба 

Д.О. Таргоній