ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року	Справа № 495/2261/26	
 	Номер провадження 3/495/808/2026	

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Чеської республіки, м. Прага, гр. України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець В/Ч НОМЕР_2 , стрілець-снайпер 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону,
за ч.1ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИЛА:
18.03.2026 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України надійшов протокол про адміністративне праопорушення сеії ПдРУ №002276Е від 13.03.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
Із матеріалів справи вбачається, що 13.03.2026 о 17:40, прикордонним нарядом «Контрольний пост» на автодорозі Одеса-Рені М-15 (48 км. 600 м.) на відстані 3900 м. від лінії державного кордону, було виявлено гр. ОСОБА_1 , який не маючи документів, які дають підстави для виїзду за кордон в пунктах пропуску через державний кордон, здійснив спробу незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону з України в Республіку Молдова, який демаркований у відповідності до Положення про демаркацію державного кордону між Україною і Республікою Молдова, на ділянці автодороги Одеса-Рені в районі прикордонного знаку №0608, що проходить через ділянку автодороги Одеса-Рені, в районі п/зн 0608, на території Білгород-Дністровського району Одеської області, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 №1777-ХІІ, ст. 5 Закону України «Про Прикордонний контроль» від 05.11.2009 №1710-VI, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 ч. 1 КУпАП.
У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився.
27.03.2026 на електронну пошту суду надійшла заява згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та прикомандирований до резервного батальону В/Ч НОМЕР_3 . 13.03.2026 направлявся до ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно направлення з їх боку на обстеження за номером 2/1 від 07.01.2026 у 411 шпиталь м. Одеса після двох операцій на колінному суглобі після вогнестрільного поранення, отриманого при виконанні бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини та її територіальної цілісності. Так як шлях з м. Одеса до м. Болград Одеської області проходить через пограничний пункт ОСОБА_2 був там затриманий пограничниками. Їхав у ІНФОРМАЦІЯ_4 . У ОСОБА_1 не було мети перетнути державний кордон.
28.03.2026 на електронну пошту суду надійшли заперечення з яких вбачається, що ОСОБА_1 , не погоджується із протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно мене, та вважаю його таким, що підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, з наступних підстав:
Згідно з протоколом, йому інкримінується «спроба незаконного перетину державного кордону України».
Разом з тим він був затриманий на відстані близько 3900 метрів від державного кордону, жодних дій, які б свідчили про реальний намір або безпосередню спробу перетину кордону (рух у бік кордону, перетин інженерних споруд, подолання загороджень тощо), ним не здійснювалось.
Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення відсутня, а твердження про «спробу» є припущенням.
У протоколі не зазначено жодних свідків; відсутні фото- чи відеодокази; не надано жодних об`єктивних підтверджень моїх нібито протиправних дій.
Відповідно до принципу презумпції невинуватості, обов`язок доказування покладається на орган, який склав протокол, а не на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Також фраза «здійснив спробу незаконного перетину» не підтверджена конкретними фактами та діями. Це є суб`єктивною оцінкою посадової особи, а не встановленим фактом, що суперечить вимогам закону щодо доказовості.
Під час складання протоколу йому не було належним чином роз`яснено мої права; не було забезпечено можливості скористатися правовою допомогою; не було надано достатнього часу для підготовки пояснень та захисту. Це є істотним порушенням вимог ст. 268 КУпАП, що є підставою для закриття справи.
Також зазначає, що склад правопорушення за ст. 204-1 КУпАП передбачає наявність умислу. Жодних доказів того, що він мав намір незаконно перетнути державний кордон, матеріали справи не містять. На підставі викладеного просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Визнати протокол таким, що складений з порушенням вимог законодавства.
Суд, дослідивши матеріали справи, письмові заперечення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП з таких підстав.
У відповідності до статті 1 Кодексу, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах (ст. 245 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
З`ясовуючи обставини справи, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вищенаведеним вимогам, оскільки в ньому не наведено суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, в даному випадку - диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП, повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин проступок був вчинений, в яких саме діях або бездіяльності відобразився. Опис суті правопорушення має відповідати диспозиції правової норми, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення, дані про подію правопорушення слід конкретизувати.
За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вміняється вчинення адміністративного правопорушення, що полягає у спробі незаконного перетинання державного кордону України поза межами пунктів пропуску, і такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Вирішуючи питання у відповідності до положень до п. 2 ч. 1 ст.278 КУпАП чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що в порушення положень ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не містить суті скоєного адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч.1 ст.204-1КУпАП
Положеннями ч.1ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.
Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.
Судом були досліджені надані ОСОБА_1 документи, а саме: направлення на обстеження виданий ІНФОРМАЦІЯ_4 №2/1 від 07.01.2026; відпускний квиток виданий солдату ОСОБА_1 з якого вбачається, що він звільнений для лікування у зв`язку з хворобою; копія військового квитка серії НОМЕР_4 виданий 27.06.1995 та інші матеріали справи.
Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає, в чому саме полягає суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, не зазначено в чому саме полягають дії з кваліфікуючою ознакою спроба незаконного перетинання, не наведено, які саме дії здійснював останній, протокол не містить жодних відомостей щодо дій, вчинених ОСОБА_1 , які б відповідали об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП.
За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З урахуванням наведеного, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та керується стандартом доведення вини «поза розумним сумнівом».
За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, тобто спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, матеріали справи не містять.
Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні судом під час судового розгляду, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 7,9,204-1,245,247,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя           Ірина БРАТКІВ