Справа № 358/688/25  Провадження № 2-др/358/13/26   	

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. Богуслав 

Богуславський районний суд Київської області в складі головуючого судді Лебединець Г.С., секретар судового засідання Ведмеденко І.В., розглянув заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Чернобая О.В., про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про захист порушеного авторського права на твір образотворчого мистецтва,- 

В С Т А Н О В И В: 

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 17.03.2026 у справі № 358/688/26 – в задоволенні позову відмовлено.
В ході судового розгляду представником відповідача 24.02.2026 до судових дебатів було подано заяву в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України про подання доказів про розмір витрат відповідача у зв`язку із розглядом справи. (Т.2 а.с.78).
23.03.2026 до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Чернобая О.В. про ухвалення додаткового рішення та вирішення питання про стягнення з позивача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 102 266,00 грн. В обґрунтування зазначив наступне. Для надання відповідачу правничої допомоги між нею та АБ «ЮК «Чернобай та Партнери» був укладений договір від 19.05.2025 та Додаткова угода №1 від 19.05.2025. відповідно до умов додаткової угоди за надання правничої допомоги клієнтом здійснюється оплата гонорару наступним чином: до початку надання правничої допомоги клієнт перераховує авансову оплату – 20 000,00 грн; оплата вартості поточної правничої допомоги здійснюється по мірі надання допомоги, виходячи із розміру погодинної ставки, передбаченої ст.4 Договору на підставі виставлених бюро рахунків; в разі набрання законної сили рішенням суду, ухваленим на користь клієнта, або укладання мирової угоди, або вчинення інших юридично-значимих дій, які свідчить про задоволення інтересів клієнта, останній додатково перераховує бюро винагороду у розмірі 5% від розміру відмовлених позовних вимог у справі. Розмір погодинної ставки – 3 000,00 за годину продуктивної роботи адвоката. Відповідно до п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України при поданні відзиву на позов відповідачем було орієнтовно визначено суму можливих судових витрат у розмірі 150 000,00 грн. В даному випадку стороною відповідача враховано наступне: надання правничої допомоги здійснено у справі, яка за своєю правовою природою є складною; час, витрачений адвокатом на підготовку процесуальних документів та участь в судових засіданнях відповідає реально витраченому часу; обсяг наданої адвокатом допомоги стосується виключно збору необхідних доказів, підготовки передбачених процесуальним законом документів та участь в судових засіданнях; справа стосується великої суми позову, яка була заявлена позивачем необгрунтовано. Вважає, що вказаний розмір витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та ціною позову та є необхідним для належного захисту прав та інтересів відповідача у судовій справі. Зазначив, що станом на дату подання заяви 20.03.2026 відповідачем сплачено 73 500,00 грн та підлягає доплаті – 28 266,00 грн.
В обґрунтування доводів заяви представником відповідача надані наступні докази: Договір про надання правничої допомоги від 19.05.2025; Додаткова угода №1 від 19.05.2025 до вказаного договору; акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 17.03.2026, який містить детальний опис наданої ОСОБА_1 правничої допомоги у вказаній справі, зокрема відомості щодо дати надання та опис наданої допомоги, проведеної адвокатом роботи щодо участі у судових засіданнях та витраченого адвокатом часу на вказану роботу. Акт місить, також узагальнену інформацію, відповідно до якої адвокатом у справі витрачено 24,5 год; вартість 1 год – 3 000,00 грн, разом – 73 500,00 грн; гонорар адвоката (згідно п.3.3 Додаткової угоди від 19.05.2025 – 5% від суми відмовленого у задоволенні позову) – 28 766,00 грн. Загальна вартість наданої допомоги - 102 266,00 грн. (Т.2 а.с.116-122).
Крім того, представником відповідача надані платіжні інструкції, які підтверджують оплату ОСОБА_1 наданої правничої допомоги АБ «ЮК «Чернобай та партнери». Зокрема наступні платіжні інструкції: 2PL.1.460492285 від 23.12.2025 – 25 000, 00 грн; 2PL.171832 від 26.05.2025 – 20 000, 00 грн; 2PL.2.582814437 від 20.03.2026 – 28 500, 00 грн. (Т.2 а.с.123-124).
23.03.2026 до суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_2 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 10 000,00 грн. В обґрунтування позивач зазначив, що вважає заявлену стороною відповідача суму правничої допомоги – 102 266,00 грн явно непропорційною стадії процесу та необґрунтованою, також відповідачем не доведено обсяг і реальність витрат. З посиланням на постанову ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважив, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. При вирішення вказаного питання суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. При цьому суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін. На переконання позивача, до заяви про відшкодування витрат відповідачем не подано детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат. Необхідних для надання правничої допомоги, як це встановлено ч.3 ст.137 ЦПК України. Зазначив, що вказана цивільна справи не є справою значної складності; у справі відсутня судова експертиза, складні докази, значний обсяг матеріалів; «гонорар успіху» не є обов`язковим для суду. Сумарно 9 годин на підготовку двох стандартних документів для справи (5 год – підготовка відзиву, 4 год – вивчення відповіді на відзив та підготовка заперечень) є надмірним часом для досвідченого адвоката, що порушує принцип співмірності. Пункт 12 Акту «Супроводження процедури перекладу нотаріальних свідчень» - 1 год (3 000,00 грн) – не є видом адвокатської діяльності згідно ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Витрати на підготовку засідань, які були зняті з розгляду або відкладені не можуть бути покладені на відповідача. Погодинна ставка 3 000,00 грн не обґрунтована, оскільки не доведена ринковість такої ставки, кваліфікаційний рівень адвоката, що виправдовує її. Відсутні докази складності та унікальності справи.
Сторони в порядку ч.3 ст.270 ЦПК України в судове засідання не викликалися. 
Суд, дослідив заяву та матеріали справи, виходить з наступного.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Частина 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України).
У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).
За змістом ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.
За положеннями п. 4. ст. 1, ч. 3, 5 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України . Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis § 268 рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява №72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).
Разом із тим, у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Згідно постанови ВП ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відступу від вказаної правової позиції не було.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
З матеріалів справи вбачається, що справа у суді перебувала з 25.04.2025 до 17.03.2026. Представник відповідача - адвокат Чернобай О.В. приймав участь у справі з 30.05.2025.
З матеріалів справи вбачається наступний обсяг роботи, який був виконаний адвокатом, а саме надано: відзив на позовну заяву від 30.05.2025 із клопотаннями в порядку підготовки справи до розгляду щодо витребування доказів, витребування речового доказу, виклик свідків (Т.1 а.с.66-71); заперечення на відповідь на відзив (Т.1 а.с.97-100); заява від 13.06.2025 про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції (Т.1 а.с.104-105); заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді від 13.06.2025 (Т.1 а.с.109); клопотання від 18.06.2025 про витребування доказів, виклик та допит свідків (Т1 а.с.112-114); клопотання від 18.06.2025 про зобов`язання надати відповіді на питання (Т.1 а.с.118-119); клопотання від 10.07.2025 про приєднання доказів (Т.1 а.с.160-163); клопотання від 10.07.2025 про призначення у справі комплексної судової фототехнічної і комп`ютерно-технічної експертиз (Т.1 а.с.171-172); клопотання від 15.12.2025 про призначення у справі комплексної судової фототехнічної і комп`ютерно-технічної експертиз (нова редакція) (Т.2 а.с.7-8, 19-20); клопотання від 15.12.2025 про долучення доказу (Т.2 а.с.9-16); заява про вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог (Т.2 а.с.78); письмовий текст вступної промови (Т.2 а.с.92-98). 
Ухвалою суду від 19.06.2025 були задоволені наступні клопотання, заявлені представником відповідача - клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Чернобая О.В. про витребування доказів, виклик та допит свідків – задоволено частково: витребувано в ДО «УКРНОІВІ» примірник твору від назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; витребувано у ФОП Усубова Раміля інформацію стосовно питань, які поставлені стороною відповідача; витребувано у позивача ОСОБА_2 речовий доказ – футболку; викликано для допиту у судовому засіданні свідка ОСОБА_4 частині клопотання про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_5 – відмовлено. Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Чернобая О.В. про зобов`язання позивача та третьої особи надати відповіді на поставлені у відзиві на позовну заяву питання – задоволено частково: зобов`язано третю особу – ОСОБА_3 з дотриманням вимог ст. 93 ЦПК України як свідка надати письмові відповіді на питання представника відповідача. В частині клопотання про зобов`язання позивача ОСОБА_2 надати відповіді на поставлені у відзиві на позовну заяву питання – відмовлено. 
Ухвалою суду від 09.10.2025 клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Чернобая О.В. про поновлення строку на подання доказів та їх приєднання – задоволено. Поновлено представнику відповідача ОСОБА_1 – адвокату Чернобаю О.В. строк на подання доказів та приєднано до матеріалів справи копію письмових доказів.
Ухвалою суду від 09.01.2026 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача – адвоката Чернобая О.В. про призначення у справі комплексної судової фототехнічної і комп`ютерно-технічної експертизи. 
Зазначене свідчить про реальність адвокатських витрат, тобто їх дійсність та необхідність.
Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд враховує складність справи, щодо якої відсутня усталена судова практика, що свідчить про необхідність опрацювання великої кількості теоретичного матеріалу для формування та відстоювання своєї позиції стороною відповідача у справі із значними часовими затратами. Крім того, суд враховує: обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, які зазначені в Акті приймання-передачі правничої допомоги від 17.03.2026 та яким підтверджено характер правничої допомоги, яка надана відповідачу у справі; наявність активної процесуальної дискусії в ході судового розгляду, що потребувало додаткового часу для відстоювання інтересів відповідача. Таким чином, вказана справа вимагала активної процесуальної роботи адвоката, підготовки заяв по суті справи, заявлення клопотань та реагування на позицію позивача. Також суд враховує ціну позову в якому об`єднано вимогу майнового характеру (стягнення з відповідача компенсації в сумі 575 320,00 грн) та дві вимоги немайнового характеру, що свідчить про значний інтерес справи для відповідача та про вплив рішення у справі на репутацію відповідача як суб`єкта господарювання, який здійснює роздрібну торгівлю одягом. 
Щодо доводів позивача ОСОБА_2 про відсутній опис робіт, виконаних адвокатом слід зазначити, що Акт приймання-передачі правничої допомоги від 17.03.2026 містить детальний перелік видів адвокатської діяльності з надання правової допомоги відповідачу та надає суду можливість встановити обсяг та характер наданої відповідачу правничої допомоги, тому відсутність окремого документу - опис робіт за наявності відповідного акту приймання-передачі не є перешкодою для здійснення аналізу наданої відповідачу правничої допомоги та її дійсність, реальність та необхідність. Долученим представником відповідача Актом приймання-передачі допомоги опис наданої правничої допомоги відповідачу деталізований такою мірою, якою досягнуто його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Щодо погодинної ставки адвоката у розмірі 3 000,00 грн суд враховує, що вказана ставка визначається адвокатом виходячи зі складності або резонансності справи, кваліфікації та досвіду адвоката, завантаженості адвоката на момент здійснення замовлення, потрібного часу для виконання доручення, терміновості, кількості документів клієнта, необхідних для вивчення та їх складності, фінансової спроможності клієнта, регіону надання правової допомоги. Підстав ставити під сумнів вказані критерії суд не має та таких доказів позивачем не надано.
Разом із тим суд частково погоджується з доводами відповідача про необхідність виключення зі складу витрат на правничу допомогу, відповідно: п.12 - «Супроводження процедури перекладу нотаріальних свідчень» - 1 год (3 000,00 грн) – оскільки стороною відповідача не наведено детальній дій щодо правового супроводу діяльності клієнта під час здійснення такого перекладу та п.9 – «підготовка до судового засідання» оскільки вказане засідання було знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті в іншому провадженні (0,15 хв – 750 грн) та сторони не підключалися судом до судового засідання.
Таким чином, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізував обсяг наданих позивачу послуг, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що заявлена відповідачем сума в розмірі 102 266,00 є співмірною зі складністю справи, частково співмірною із виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 98 516,00 грн (з урахуванням виключених робіт згідно п.9 та п.12 Акту приймання-передачі ), що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, аналіз яких здійснений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 270, 354 ЦПК України, суд 

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про захист порушеного авторського права на твір образотворчого мистецтва, яким вирішити питання про судові витрати.
Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 98 516,00 грн (дев`яносто вісім тисяч п`ятсот шістнадцять гривень 00 коп).
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення. 

Головуючий: суддя 	Г. С. Лебединець