ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" квітня 2026 р. Справа№ 910/4707/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Гончарова С.А.
суддів: Сибіги О.М. 
Тищенко О.В. 

без виклику сторін 

розглянувши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про ухвалення додаткового рішення у справі
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" та Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця"
на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2025 (повний текст рішення складено 20.11.2025)
у справі №910/4707/21 (суддя Турчин С.О.)
за позовом Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" в особі акціонера Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця"
до відповідача-1: ОСОБА_1 
до відповідача-2: ОСОБА_2 
до відповідача-3: ОСОБА_3 
до відповідача-4: ОСОБА_4 
до відповідача-5: ОСОБА_5 
до відповідача-6: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (правонаступники ОСОБА_9 )
до відповідача-7: ОСОБА_10 
до відповідача-8: ОСОБА_11 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Компанія "Метабей Імпорт/Експорт Лімітед" (Metabay Import/Export Limited)
про стягнення збитків
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.11.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" на користь Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" 794 500, 00 грн судового збору та 1 000 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині заяви Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про розподіл судових витрат відмовлено.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 апеляційне провадження у справі № 910/4707/21 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" закрито. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2025 у справі № 910/4707/21 залишено без змін. Повернуто Публічному акціонерному товариству "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 32 301, 00 грн, сплаченого згідно платіжної інструкції № 9650 від 09.12.2025. Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покладено на скаржників.
10.03.2026 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить долучити до матеріалів справи докази понесених Приватним акціонерним товариством "Фармацевтична фірма "Дарниця" судових витрат у зв`язку з розглядом справи № 910/4707/21 в суді апеляційної інстанції. Задовольнити цю заяву та здійснити розподіл судових витрат понесених Приватним акціонерним товариством "Фармацевтична фірма "Дарниця" у зв`язку з розглядом справи № 910/4707/21 в суді апеляційної інстанції, відшкодувавши їх згідно ч. 10 ст. 129 ГПК України на користь Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" у повному обсязі. Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко фармацевтичний завод" на користь Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" понесені у справі № 910/4707/21 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 615 385,04 грн, з яких 953 400,00 грн сплаченого судового збору та 1 661 985,04 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.03.2026 заяву Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді: Сибіга О.М., Тищенко О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2026 призначено до розгляду заяву Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/4707/21 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.
Головуючий суддя Гончаров С.А. з 22.03.2026 по 09.04.2026 перебував у відпустці.
20.03.2026 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від ОСОБА_1 до Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення на заяву Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат, у яких ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат у повному обсязі.
Заперечення обґрунтовані неспівмірністю витрат на правничу допомогу, надмірними погодинними ставками представників Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця", зловживанням правом на судових захист та дублюванням функцій двох адвокатів, які здійснюють представництво ПрАТ «Дарниця», в тому числі надання послуг, які не відповідають критерію необхідності.
Як вбачається з постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 апеляційне провадження у справі № 910/4707/21 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" під час розгляду даної справи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування при вирішення заяви сторони. Так, у частині третій статті 126 та частині восьмій статті 129 ГПК України визначено особливості доказування розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями частини третьої статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною восьмою статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким чином, наведені процесуальні норми вказують на те, що обов`язку суду щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу передує подання стороною відповідної заяви.
Водночас, докази на підтвердження розміру витрат сторони на професійну правничу допомогу можуть бути подані у такому порядку: 1) докази можуть бути подані до закінчення судових дебатів у справі; 2) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву.
Наведені вище положення ГПК у сукупності дають підстави дійти висновку про те, що сторона спору має обов`язок заявити про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та подати докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Такий обов`язок сторони чітко визначено у статтях 124, 126, 221 ГПК України.
Разом з тим, процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21, від 31.05.2022 у справі №917/304/21 та від 19.01.2024 у справі №910/2053/20.
Отже, в силу приписів наведених вище положень законодавства Суд зазначає про те, що заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1 661 985,04 грн, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду, незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 755/10947/17 (провадження № 14-435цс18)).
Основні підстави та принципи відшкодування витрат викладено у пунктах 7.1 -7.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 року у справі № 911/3312/21 (провадження № 12-43гс22). Такі ж висновки сформульовані в пунктах 106-108, 146 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).
Також, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду розглядав питання про витрати на оплату послуг адвоката у постанові від 02.02.2024 року у справі № 910/9714/22 та від 03.11.2023 року у справі № 914/2355/21.
Колегія суддів враховує наведені висновки Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду.
Пунктом 12 частини третьої статті 2 ГПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу чи розподіл витрат судом (стаття 129 ГПК України).
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23.09.2021 року у справі № 904/1907/15).
За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
Статтею 126 ГПК України не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті (пункт 146 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц). Господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (пункт 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).
На підтвердження витрат відповідно до вимог абзацу першого частини восьмої статті 129 ГПК України, заявник надав копію договору про правову допомогу та юридичні послуги №0571-2022 від 04.01.2022, додаток №1 до договору про правову допомогу та юридичні послуги, рахунок-фактура №27800 від 09.12.2025, детальний опис виконаних робіт та наданих послуг (витрати на професійну правничу допомогу) від 09.12.2025, рахунок-фактура №28057 від 29.12.2025, детальний опис виконаних робіт та наданих послуг (витрати на професійну правничу допомогу) від 29.12.2025, рахунок-фактура №28505 від 10.02.2026, детальний опис виконаних робіт та наданих послуг (витрати на професійну правничу допомогу) від 10.02.2026, рахунок-фактура №28717 від 10.03.2026, детальний опис виконаних робіт та наданих послуг (витрати на професійну правничу допомогу) від 10.03.2026.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Виходячи з аналізу положень ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 133-134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).
Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).
При цьому, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу (постанова КГС ВС від 11.08.2025 у справ № 910/9025/24, від 06.8.2025 у справі № 909/459/24).
Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 року у справі № 910/9714/22).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
Беручи до уваги обсяг наданих адвокатом послуг, реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), враховуючи часткове дублювання мотивів та доводів у поданих процесуальних документах до суду першої та апеляційної інстанції, участь представників у двох судових засіданнях, з огляду на принципи пропорційності та розумності та обґрунтованості, апеляційний суд вважає заявлену суму компенсації витрат надмірною, тому присуджує її частково у розмірі 830 992, 52 грн. 
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/4707/21 та стягнення з Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 830 992, 52 грн. В іншій частині заяви - відмовити.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 244 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про ухвалення додаткового рішення по справі - задовольнити частково.
2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" (03134, Україна, місто Київ, вулиця Миру, будинок 17, ідентифікаційний код 23518596) на користь Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" (02093, Україна, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 13, ідентифікаційний код 00481212) 953 400,00 (дев`ятсот п`ятдесят три тисячі чотириста) грн 00 коп. судового збору та 830 992 (вісімсот тридцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн 52 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
3. В решті заяви Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця"- відмовити.
4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.
5. Матеріали справи №910/4707/21 повернути до господарського суду першої інстанції.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров 

Судді О.М. Сибіга

О.В. Тищенко