СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/570/26
пр. № 1-кп/759/801/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року  м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2025 за № 12025105080001486, за обвинуваченням  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Слов`яносербськ Слов`яносербського р-ну Луганської обл., українця, громадянина України, який здобув повну середню освіту, навчається на 3 курсі у Державному біотехнологічному університеті, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, 

сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія, яке згідно з Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, є документом, що підтверджує право на керування транспортним засобом та видається після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, передбаченому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складання теоретичного і практичного іспитів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС, через соціальну за допомогою застосунку «Телеграм» 17.10.2025 звернувся та в подальшому домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою про виготовлення посвідчення водія за обумовленою ціною, надавши свої особисті дані шляхом пересилання фотокопій особистих офіційних документів для внесення відомостей у посвідчення водія. 
На виконання вказаної домовленості, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений час, але не пізніше 02.12.2025, використовуючи друкуючий пристрій, виготовила документ посвідчення водія на право керування транспортними засобами, серії НОМЕР_1 , виданого 27.11.2025 територіальним сервісним центром МВС № 8041, вказавши у ньому особу, якій видано документ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Луганська, який згідно з висновом експерта від 17.12.2025 № CE-19/111-25/76607-ДД не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України. 
Крім цього, ОСОБА_3 13.12.2025 приблизно о 12 год. 00 хв. звернувся до адміністратора ТСЦ № 8041, що розташований по вул. Перемоги, буд. 20 у м. Київ, з питанням підтягнення та відображення в застосунку «Дія» наявного при ньому посвідчення водія НОМЕР_1 . У подальшому, ОСОБА_3 на прохання адміністратора надати документ, який необхідно підтягнути в застосунок «Дія», діючи умисно, достовірно знаючи про факт підроблення, особисто надав адміністратору ТСЦ МВС № 8041, посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 , виданого 27.11.2025 територіальним сервісним центром МВС №8041, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Луганська, таким чином використав завідомо підроблений документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: підроблені посвідчення, яке видається установою і яке надає права з метою його використання підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; використанні завідомо підробленого документу.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він мав посвідчення водія, яке видається на 2 роки. Він намагався здати іспити, щоб отримати нове посвідчення водія, але не зміг. Після чого, за допомогою застосунку «Телеграм» він знайшов особу, яка може виготовити йому посвідчення водія. Він надіслав даній особі свої особисті дані, зокрема, копію паспорту, медичну довідку, перерахував грошові кошти у сумі 15600 грн чи 16600 грн, точно не пам`ятає. Також дана особа повідомила, що посвідчення підтягнеться у застосунку «Дія». На пошті він отримав посвідчення водія, але воно не підтягнулося у застосунку «Дія», і він пішов до сервісного центру. У сервісному центрі він надав адміністратору посвідчення водія, після чого адміністратор сказала, що воно підроблене і викликала слідчо-оперативну групу. Просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. 
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого  ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що  ОСОБА_3 вчинив підроблення посвідчення, яке видається установою, і яке надає права з метою його використання підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а тому його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 358 КК України.
Також суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив використання завідомо підробленого документа, а тому його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття. 
Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено. 
Також при призначенні обвинуваченому  ОСОБА_3 , покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку та нетяжкого злочину; ставлення  ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, офіційно не працевлаштований, є студентом, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкціях ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, а саме у виді обмеження волі.
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_3  кримінальних правопорушень, його молоду особу, зокрема, ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3  ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню. 
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Також суд відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання за:
- ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 місяць;
- ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити  ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_3 такі обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речовий доказ: довідку з сервісного центру, бланк посвідчення водія з серійним номером  НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які поміщено до спец. пакету № 6603373, та залишено на зберігання у матеріалах кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з  ОСОБА_3  на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученим стороною обвинувачення експертом спеціалізованої державної установи, 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 60 к.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1