Справа № 215/5937/25
2/215/482/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області   у складі: головуючого судді – Камбул М.О., 
за участю секретаря судового засідання – Савельєвої Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача.
10.07.2025 представник позивача, адвокат Пахомова Д.М., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в якій просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме частки, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування позову представник вказує, 29.02.2024 позивач звернувся до Криворізької філії Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) для отримання дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом виданого на ім?я ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , проте було надано відповідь про неможливість видати дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки зроблено відмітку про списання спеціальних бланків нотаріальних документів, також відсутні підпис нотаріуса і відбитку печатки, рекомендовано звернутись до суду.
Підставою звернення до суду з вищевказаною заявою стало те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника ОСОБА_4 , однак підтвердити даний факт заявник не мав можливості, оскільки свідоцтво про смерть було загублено. Після смерті батька відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належала йому на праві спільної сумісної власності, інші 2/3 частки квартири на праві спільної сумісної власності належать заявнику та його матері ОСОБА_3 . Після смерті батька, заявник з матір?ю прийняли 1/3 частину квартири і оформили на себе право власності, та ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника. Після її смерті відкрилася спадщина на частину вказаної квартири, що належало їй на праві спільної часткової власності. Спадкоємцями за законом є ОСОБА_1 та його сестра ОСОБА_5 , яка проживає в росії проте звернулася із заявою про прийняття спадщини. Заявник вирішив на себе оформити право власності на частину квартири, що належала його матері і з цього приводу звернувся до нотаріуса, де йому повідомили, що потрібно надати всі необхідні документи в тому числі і свідоцтво про смерть батька. Проте, враховуючи що свідоцтво про смерть батька загублене, на заяву ОСОБА_1 Тернівським відділом РАЦСу було відмовлено у видачі дубліката свідоцтва, так як між заявником та померлим батьком не підтверджуються родинні відносини, оскільки містяться розбіжності в прізвищах з перекладу з російської на українську мову, що перешкоджає йому реалізувати своє право на спадкування у зв?язку з чим виникла необхідність встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_4 для можливості прийняття спадщини. Таким чином, рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.08.2024 року по справі №215/2405/24 було встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилося спадкове майно - частка в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Так, позивач та його мати ОСОБА_3 , 04.12.1997 року отримали свідоцтво, право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , однак оригінал свідоцтва про право на спадщину було загублено, та у позивача залишилась тільки копія. Таким чином, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом позивач та його матір отримали, зокрема, 1/3 квартири, як спадщину після смерті ОСОБА_6 . 
Таким чином, після смерті ОСОБА_6 у ОСОБА_3 залишилось 1/3 частини, яка належала їй на праві спільної часткової власності згідно свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 10.09.1993 та 1/6 частини, була успадкована після смерті чоловіка, а всього . При цьому, за позивачем також залишилась частка у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла та позивач фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , однак із заявою про прийняття спадщини також звернулась сестра, відповідач по справі, яка проживає в росії та фактично спадщину не отримувала.
Враховуючи обставини справи, те, що позивач на теперішній час позбавлений можливості володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому на праві приватної власності нерухомим майном, через те, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, вважає, що єдиним належним способом захисту своїх прав є визнання права власності на спадкове майно, а саме: частки на житло за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяви, клопотання учасників справи.
В судове засідання представник позивача, адвокат Пахомова Д.М. та позивач ОСОБА_1 не з`явилися, представник через канцелярію суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином, за допомогою оголошень про виклик відповідача, які було опубліковано на сайті Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а.с. 46, 53, 57, 65, 69, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надавала.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10-00 год. 18.09.2025, за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 13.11.2025 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11:30 год. 01.12.2025.
На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 05.03.2026 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України.
Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.08.2024 по справі № 215/2405/24 задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15, 17-19).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 27.05.2014 (а.с. 22).
Згідно довідки про причину смерті № 63 від 27.05.2014, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 по причині раку товстої кишки з перфорацією, що також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №62 від 27.05.2024 (а.с. 12-13).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 08.10.2024 (а.с. 23).
Згідно Довідки №26 від 03.07.2014, виданої КП «ЖЕО № 14», до складу сім`ї ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносився син ОСОБА_1 (а.с. 25).
Як вбачається, на підставі запиту приватного нотаріусу Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Петруш О.С. від 01.02.2024 №28/02-14 про надання інформації щодо зареєстрованого права власності, надання відомостей про технічний стан нерухомого майна та виготовлення технічного паспорту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 27), Виконкомом Криворізької міської ради Департаменту розвитку інфраструктури міста 15.07.2024 видано розпорядження № 207 про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28).
Також, КП «КРБТІ» ДОР 15.02.2024 виготовлено технічний паспорт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29-33).
Згідно інформаційної довідки з ДРРПНМ №404558615 від 20.11.2024, за адресою: АДРЕСА_1 відсутні відомості про власника майна (а.с. 34).
Відповідно до листа приватного нотаріусу Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Петруш О.С. від 15.10.2024 №231/02-14, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що у нього відсутній оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.12.1997 року на ім`я ОСОБА_3 , при цьому що на запит нотаріуса було відмовлено у видачі дубліката цього документа, оскільки примірник вказаного свідоцтва не відповідає вимогам чинного законодавства, рекомендовано звернутись до суду (а.с. 24).
Згідно копії свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 10.09.1993, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та членам його сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 20-21).
Також, до матеріалів справи додано копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.1997 посвідченого держнотаріусом Шостої криворізької держнотконтори Чорнобай З.Л., згідно якого після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями в рівній частині є кожен: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 14, 16).
Відповідно до довідки виданої КП «КРБТІ» ДОР №207910 від 06.02.2024, квартира за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована в реєстровій книзі 42П-427-427: 2/3 частки на праві спільної сумісної власності належить: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та 1/3 частки на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (а.с. 23).
Згідно відповіді Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.02.2024 №136/02-05, ОСОБА_1 повідомлено, що при перегляді фонду Шостої криворізької державної нотаріальної контори, виявлено: у справі II-24 "Реєстр для реєстрації нотаріальних дій №2". (том №:6 3а: 1997 рік) виявлено запис від 04 грудня 1997 року за р.№ 2-3535, щодо вчинення нотаріальної дії, видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на ім?я ОСОБА_3 , 1940 року народження, та ОСОБА_1 , 1966 року народження, які на момент вчинення нотаріальної дії мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому зроблено відмітку про списання спеціальних бланків нотаріальних документів НВ 0164945, НВ 0164946, НВ 0164947, НВ 0164948; у справі II-15 "Свідоцтва про право на спадщину" (том № 29 за 1997 рік) виявлено примірник Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданий державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Чорнобай З.Л. від 04 грудня 1997 року за р.№2-3535 на ім?я ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які на момент вчинення нотаріальної дії мешкали за адресою: АДРЕСА_1 , на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частину гаража, розміром всього 3,8?6,0, у якому є цегловий погріб та оглядова яма, що знаходиться у м. Кривий Ріг, ГБК "Север-4" під чергою 22, розташованого на земельній ділянці 22,8 кв.м. При цьому зроблено відмітку про списання спеціальних бланків нотаріальних документів НВ 0164945, HB 0164946, НВ 0164947, НВ 0164948. Однак на примірнику вказаного свідоцтва виявлено відсутність відбитка печатки та підпису нотаріуса. 
Згідно п.6.6 п.6.7 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства костиції України № 3253/5 від 22.12.2010 року на документі, що видається нотаріусом чи в посвідчувальному написі зазначається номер, за яким нотаріальна дія зареєстрована в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Дата запису в реєстрі повинна відповідати даті вчинення нотаріальної дії. Оформлення документу включає його підписання. Свій підпис на документі нотаріус скріплює печаткою. Згідно п.6.8 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України №3253/5 від 22.12.2010 року печатка проставляється на документі, оформленому у зв?язку вчиненням нотаріальної дії передбаченої чинним законодавством та інших документів на яких проставлення печатки є обов?язковим. Таким чином, не можуть видати дублікат Свідоцтва про право на спадщину з законом, виданого на ім?я ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Чорнобай 3.Л. 04 грудня 1997 року за р. № 2-3535, оскільки підпис нотаріуса і проставлення печатки на документі є обов?язковими реквізитами нотаріально посвідченого документа, а примірник вказаного Свідоцтва не відповідає вимогам чинного законодавства. Відомості щодо скасування вказаного Свідоцтва про право на спадщину за законом або визнання його недійсним на підставі рішення суду відсутні. Для підтвердження права власності та отримання документа на належне нерухоме майно необхідно звернутись до судових органів (а.с. 10-11).
На запит суду, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Петруш О.С. 01.10.2025 надано відповідь, в якій вказано, що 18.09.2024 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шадріною Л.Г. було заведено спадкову справу №15/2014 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка на час смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказану спадкову справу було заведено на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом від 27.08.2014. Також на підставі п.3 ст. 1268 ЦК України спадкове майно прийняв син спадкодавця ОСОБА_1 , оскільки постійно мешкав та був на час смерті зареєстрований разом з нею. Заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався (а.с. 54-55).
Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позовну заяву задовольнити.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд вважає необхідним зазначити, що 24 лютого 2022 року розпочалася збройна агресія РФ проти України повномасштабне вторгнення агресора РФ на суверенну територію України, обстрілявши крилатими ракетами великої дальності з території Білорусі майже всі міста України. В даний час Україна залишається об`єктом збройної військової агресії з боку РФ яку остання здійснює.
Крім того, Верховний Суд у Постанові від 14 квітня 2022 року у справі № 308/9708/19 вказав, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з Росією, що унеможливлює із цієї дати направлення різних запитів і листів до посольства РФ в Україні з огляду на припинення його роботи на території України.
Відповідно до ЗУ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь зупинено дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої ЗУ від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР та Україна вийшла з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР.
Враховуючи, що останнє відоме місце проживання відповідача за адресою: росія, м. Смоленськ, тому повідомлення ОСОБА_2 здійснювалось в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України,  за допомогою оголошень.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Стосовно заявленої позовної вимоги про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Відповідно до вимоги ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, що передбачено ч.1 ст. 1221 ЦК України.
Відповідно до ч. 2-3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 27.05.2014 (а.с. 22).
При цьому, з Довідки №26 від 03.07.2014, виданої КП «ЖЕО № 14», вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносився син ОСОБА_1 (а.с. 25), тобто позивач ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що спадщину прийняв.
Також з матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Петруш О.С. від 15.10.2024 №231/02-14, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що у нього відсутній оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.12.1997 року на ім`я ОСОБА_3 , при цьому що на запит нотаріуса було відмовлено у видачі дубліката цього документа, оскільки примірник вказаного свідоцтва не відповідає вимогам чинного законодавства, рекомендовано звернутись до суду (а.с. 24).
Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Аналізуючи викладені норми права, та враховуючи, що ОСОБА_1 позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі, оскільки в нього відсутній оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.1997, згідно якого його мати ОСОБА_3 та він, ОСОБА_1 , успадкували 1/3 частину квартири, після смерті чоловіка/батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримати дублікат вказаного свідоцтва не виявилося можливим, оскільки примірник свідоцтва, що зберігається в нотаріальному архіві не відповідає вимогам чинного законодавства, тому суд вважає необхідним позов задовольнити, визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому частка вказаної квартири залишається відкритою у зв`язку із заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті матері.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 57, 60 СК України, ст.ст. 15, 16, 346, 370, 372, 1220, 1216, 1218-1223, 1224, 1268-1272 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 19, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст заочного рішення складено та підписано 05 березня 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , місце проживання за адресою:  АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: росія, м. Смоленськ.
Суддя: