Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.04.2026  	Справа №607/21199/25 Провадження №2-о/607/136/2026	

місто Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: 
головуючого – судді – Якімця Т.І.,
за участю секретаря судового засідання – Трембач С.О.,
без участі сторін,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ленько Руслан Іванович, заінтересована особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та

У С Т А Н О В И В :

І. Описова частина
1. Стислий зміст заяви
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ленько Р.І., звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, заінтересована особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 .
В обґрунтування вказаної заяви представник заявника зазначив, що після смерті матері, ОСОБА_1 звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Під час розгляду документів, нотаріус повідомила, що оформити свідоцтво про право на спадщину неможливо через те, що прізвище матері заявниці у графі мати у свідоцтві про народження заявниці записане як « ОСОБА_3 » не збігається із прізвищем її матері записаним у свідоцтві про смерть – « ОСОБА_4 ». Ця обставина дає підстави для сумніву у родинних відносинах між ОСОБА_5 та її померлою матір`ю ОСОБА_2 , а відповідно заявниця не зможе оформити свідоцтво про прийняття спадщини за законом.
2. Стислий зміст заперечень, пояснень на заяву
Заінтересована особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора правом надати заперечення або пояснення на заяву, що передбачене Цивільним процесуальним кодексом України (далі – ЦПК України), не скористалася.
3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження (а.с. 20).
У судове засідання представник заявника – адвокат Ленько Р.І. – не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, однак подав заяву, в якій висловив прохання здійснювати розгляд справи без участі сторони заявника, вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити.
Заінтересована особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлялася належним чином. 
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.
ІІ. Мотивувальна частина
1. Фактичні обставини встановлені судом.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_6 , батьками якої вказані: ОСОБА_7 (батько) та ОСОБА_8 (мати), про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 14, місце реєстрації Буцнівська сільська рада Тернопільського району (а.с. 6).
11 жовтня 2008 року ОСОБА_1 Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с. 10) та присвоєно РНОКПП № НОМЕР_3 (а.с. 11).
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2018 року (справа № 607/11025/18) розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , зареєстрований 23 липня 2008 року Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 03 (а.с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 55 років померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_4 , актовий запис № 13, видане Виконавчим комітетом Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (а.с. 4).
Відповідно до реєстраційного посвідчення від 04 вересня 1998 року, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за ОСОБА_2 зареєстровано цілий житловий будинок АДРЕСА_1 , на праві особистої приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Тернопільською районною держнотконторою за реєстровим № 2238, записано в реєстрову книгу № 03 за реєстром № 293 (а.с. 9).
Згідно з витягом № 82541238 від 15 вересня 2025 року після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 65369141, номер у нотаріуса № 3/2020 (а.с. 5).
2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55). 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1).
Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 
За частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У частині першій статті 15 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) вказано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року (справа № 320/948/18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року (справа № 320/948/18), від 18 січня 2024 року (справа № 560/17953/21).
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Відтак суд констатує, що встановлення факту, за встановленням якого звернулася заявник, відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України, ураховуючи його юридичне значення для заявника та неможливість його встановлення у позасудовий спосіб, може бути вирішене у порядку окремого провадження. 
Частиною третьою статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Судом встановлено, що заявниця через неправильне написання у свідоцтві про її народження прізвища її матері, що носить суто технічний характер, не може повною мірою реалізувати свої права, зокрема у частині прийняття спадщини за законом, тож іншого способу, окрім як у судовому порядку, встановити факт родинних відносин між фізичними особами не вбачається за можливе. 
ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду заяви
Враховуючи вищенаведене, суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що померла ОСОБА_2 є матір`ю заявниці, а також те, що встановлення вказаного факту родинних відносин безпосередньо породжує юридичні наслідки і необхідне ОСОБА_1 для оформлення права на спадщину.
За таких обставинах суд дійшов висновку, що вимоги заяви ОСОБА_1 є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України судові витрати, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції слід покласти на заявницю в межах нею понесених.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 19, 244, 258 – 259, 263 – 265, 268, 273, 293 – 294, 315 – 318, 352 – 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ленько Руслан Іванович, заінтересована особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин – задовольнити. 
2. Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 , актовий запис № 13, видане Виконавчим комітетом Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області) як між дочкою та матір`ю. 
3. Судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції покласти на заявника в межах ним понесених.
4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
5. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
6. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.
7. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 15 квітня 2026 року.

Відомості про учасників справи:
Заявник:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, код ЄДРПОУ: 05466080, адреса місця знаходження: вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль.

Головуючий суддя    	Т. І. Якімець