ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 року м.Дніпро Справа № 904/703/23 

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),
суддів: Чус О.В., Мороз В.Ф.
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у справі № 904/703/23 
за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро 
до Садівничого товариства "Тягинка", с.Запорожець, Синельниковський район, Дніпропетровська область 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 року у цій справі відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Садівничого товариства "Тягинка" про визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів Садівничого товариства "Тягинка", оформлених протоколом від 08.10.2021 року № 1-1; визнання недійсними рішень зборів членів правління Садівничого товариства "Тягинка", оформлених протоколом від 19.03.2022 року № 7; зобов`язання відповідача підключити ділянку № 122, яка належить позивачу, до електроенергії, питної та поливної води.
Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2025 року апеляційну скаргу задоволено частково.
Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 року у справі № 904/703/23 скасовано.
Прийнято нове рішення.
Позовні вимоги задоволено частково.
Визнано частково недійсним рішення правління Садівничого товариства "Тягинка" від 19.03.2022 року в частині рішення про виключення із членів Садівничого товариства "Тягинка" ОСОБА_1 та відключення від електропостачання, питної та поливної води належної йому земельної ділянки за № 122.
Зобов`язано Садівниче товариство "Тягинка" підключити земельну ділянку №122, яка належить ОСОБА_1 до електропостачання, питної та поливної води.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Садівниче товариство "Тягинка" оскаржило постанову апеляційного суду в касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.08.2025 року касаційну скаргу Садівничого товариства "Тягинка" задоволено частково.
Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2025 (в частині задоволення позовних вимог) і додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.04.2025 року (щодо розподілу судового збору) у справі № 904/703/23 скасовано.
Справу №904/703/23 у скасованій частині передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду. 
11.07.2025 року позивач подав заяву про винесення додаткового рішення у справі № 904/703/23.
Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.07.2025 року для розгляду заяви про винесення додаткового рішення у справі № 904/703/23 визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду: головуючий суддя: Верхогляд Т.А. (доповідач) судді: Парусніков Ю.Б., Іванов О.Г. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.07.2025 року заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у справі № 904/703/23 залишено без руху, надано час для усунення недолку заяви. 
25.07.2025 року заявник надав доказ надсилання копії заяви про винесення додаткового рішення відповідачу по справі.
10.09.2025 року справа надійшла до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. 
16.09.2025 року судді: Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б., Іванов О.Г. подали заяву про самовідвід у справі №904/703/23. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 Заяву суддів Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., Іванова О.Г. про самовідвід у справі №904/703/23 - задоволено. Справу №904/703/23 передано для визначення складу суду, в порядку встановленому ст. 32 ГПК України.
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., судді Мороз В.Ф.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2026 справу №904/703/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 року (повний текст складено 06.06.2024 року) у справі № 904/703/23 (суддя Ніколенко М.О.) - прийняти до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Дармін М.О., судді: Чус О.В., Мороз В.Ф.
Розгляд справи № 904/703/23 призначено на 11.12.2025 об 14:00 годин, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 65, в залі засідань № 207.
В судовому засіданні, що відбулось 11.12.2025 судом оголошено перерву до 15.01.2025 на 12:30 год. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2026 вирішено здійснювати розгляд заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у справі № 904/703/23 без повідомлення учасників справи. 
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 року у справі № 904/703/23 – залишено без задоволення. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 року у справі № 904/703/23 – залишено без змін. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 12 078, 00 грн. покладено на ОСОБА_1 
Розглянувши заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у справі № 904/703/23, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Стаття 16 ГПК України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників.
Зі змісту частини другої статті 124 ГПК України вбачається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.
З огляду на викладене, відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.
Такі висновки щодо застосування частини другої статті 124 ГПК України послідовно викладені у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №922/1897/18, від 24.12.2019 у справі №909/359/19, від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19, від 10.12.2020 у справі №922/3812/19, від 31.03.2021 №916/2087/18, від 22.06.2023 у справі № 912/164/20, від 29.08.2023 у справі № 911/174/22, від 13.06.2023 у справі № 923/515/21, від 28.11.2023 у справі № 947/21726/20, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 тощо.
Таким чином, застосування відповідних положень статті 124 ГПК України вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин кожної справи.
Крім того, відповідно до частини першої статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відтак, відшкодування судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Як зазначено вище, 11.07.2025 року позивач подав заяву про винесення додаткового рішення у справі № 904/703/23, якою просив апеляційний господарський суд стягнути з Садівчнисого товариства «Тягинка» на свою користь судові витрати, пов`язані зі сплатою на правничу допомогу адвоката в розмірі 4 160,00 грн.
Також, 12.11.2025 позивач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з клопотанням, яким просив, зокрема, стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката при розгляді апеляційної скарги позивача в розмірі 12 000,00 грн.
Оскільки за результатами нового апеляційного розгляду справи №904/703/23 постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції про відмову в позові - без змін, позивач не є стороною, на користь якої ухвалено судове рішення.
З огляду на викладене та враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу, колегія суддів констатує відсутність правових підстав для покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Відтак, подана заява про винесення додаткового рішення не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у справі № 904/703/23 – відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя О.В. Чус