Справа № 953/243/26
н/п 2/953/1504/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 квітня 2026 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: 
головуючого судді –     Дяченка О.М., 
за участю секретаря судових засідань –  Засєєвої С.О.,
представників позивача –    Оганової В.В., Погонцевої О.В.,
представника відповідача -    адвоката Миронової С.В.,
відповідачів –       ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на його утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на її утримання.
Позивач вказує на те, що до Служби у справах дітей по Київському району (далі - ССД по Київському району) 02.01.2025 надійшло повідомлення від сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області про вчинення домашнього насилля ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , яке сталося за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ученика 1-го класу Харківського ліцею № 100.
У відповідності до вимог Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого Постановою КМУ № 585 від 01.06.2020, робочою групою у складі представників ССД по Київському району, Відділу соціальної роботи по Київському району, Управління освіти при адміністрації Київського району, КНП «МДП № 23» 05.01.2026 було здійснено виїзд за місцем проживання родини.
Під час виїзду мати дитини категорично відмовила у доступі до житла, поводила себе агресивно, використовувала нецензурну лексику у присутності малолітньої дитини. Мати повідомила, що в житловому будинку відсутні газо-електропостачання та опалення, у зв`язку з чим у приміщенні дуже холодно, можливості приготувати їжу для дитини також немає. У денний час мати разом з дитиною відвідують приміщення навчальних закладів та кафе, розташоване на автозаправній станції, з метою обігріву та харчування. За словами матері, іноді знайомі дозволяють їм перебувати у своїх помешканнях для підтримання гігієнічного стану, оскільки в їхньому будинку зробити це неможливо.
Після надання пояснень мати дитини надала згоду на обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього.
Під час обстеження житлово-побутових умов встановлено: будинок знаходиться в аварійному стані: стіни та стеля мають значні пошкодження, відсутня частина штукатурки. У приміщенні брудно, на підлозі знаходяться залишки їжі, речі розкидані, на столі брудний посуд із залишками їжі. За несплату комунальних послуг відключені електро-, газо-, водопостачання та опалення, температура в житлі +3°С; умови для навчання та відпочинку дитини відсутні, належного догляду за речами та постільною білизною дитини немає, дитина голодна, одяг брудний. Мати дитини та батько, ОСОБА_2 , мають інвалідність (3 група). Батько дитини працює неофіційно. Мати дитини має категоричну позицію щодо сплати комунальних послуг, вважаючи, що під час воснного стану сплата є необов`язковою.
Місце для навчання ОСОБА_4 відсутнє, необхідні для навчання гаджети відсутні ( мати повернула їх до школи, у зв`язку з відсутністю електропостачання). Під час відвідування родини представниками Служби у справах дітей о 12:00 годині дня встановлено, що малолітня дитина на той момент нічого не їла, а мати повідомила, що лише планує відвести дитину поїсти до пункту незламності, розташованого в місцевій школі.
Мати дитини, ОСОБА_1 , в липні 2021 вже притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків за ст. 184 КУ ПАП (№ 953/10126/21).
Зазначене свідчить про відсутність у батьків можливості та фактичної спроможності забезпечувати дитину базовими фізіологічними потребами, зокрема регулярним та повноцінним харчуванням.
В сукупності зазначені факти створюють реальну, безпосередню та тривалу загрозу життю, здоров`ю та нормальному розвитку дитини. Враховуючи вищезазначене, 05.01.2025 дитина була вилучена з небезпечних для проживання та здоров`я умов та влаштована до КНП МКЛ № 13 для медичного обстеження. (Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 1 від № 07.01.2026 про негайне відібрання).
Батькам дитини були роз`яснені підстави та порядок повернення малолітньої дитини на постійне проживання та виховання в родину.
Після тимчасового влаштування дитини до медичного закладу, матері було надано дозвіл на відвідування дитини. Під час такого відвідування мати вчинила конфлікт з медичними працівниками, поводила себе агресивно, висловлювала погрози фізичною розправою, у зв`язку з чим до медичного закладу була викликана поліція.
Зазначені дії матері свідчать про нестабільний психоемоційний стан, нездатність контролювати власну поведінку та створення додаткової психологічної небезпеки для малолітньої дитини, у тому числі в умовах лікувального закладу.
Матері дитини, ОСОБА_1 , було запропоновано переїхати на проживання до проекту «Центр матері та дитини» філії ВБФ « Деполь Україна» у с. Коротич Харківського району, строком на один рік.
07.01.2026 на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради було розглянуто питання щодо негайного відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з небезпечного для життя та здоров`я середовища. За результатами розгляду прийнято рішення про доцільність негайного відібрання дитини з небезпечного середовища та звернення з позовом до суду.
Враховуючи вищезазначене та діючи в інтересах дітей, батьки яких своїми діями піддають постійній небезпеці їх життя та здоров`я просить суд: постановити рішення про відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення батьківських прав; стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно; передати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органу опіки та піклування виконкому Харківської міської ради для подальшого влаштування відповідно до законодавства.
В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлений позов, просили про його задовольнити з підстав викладених ення. Суду пояснила, що дитина сама звернулася до них по допомогу, тому що не могла більше знаходитися в таких умовах проживання. Квартира була захаращена мотлохом тв сміттям, всюди був бруд та сморід, при цьому мати заради економії забороняла їй користуватися гарячою водою, світлом, що перешкоджало їй робити домашнє завдання ввечері, не готувала їжу і дівчина вимушена була харчуватися при церкві. Маетрі в період з січня по квітень надавався достатній термін для прибирання в квартирі, проте мати цього не зробила і з їїй поведінки слідувало, що вона неадеватно сприймає ситуацію, що склалася та не вбачає в умовх проживання в квартирі серед сміття загрозу для здоров`я своєї дитини. Зазначила, що навіть якщо і на теперішній час мати поприбирала в квартирі, то таке не буде повторюватися знову, і що дитина буде проживати в безпечних умовах.
Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали.
Відповідачі та їх представник пояснили суду, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження. 
Дитина відвідує навчальний заклад. Дитина відвідує гуртки– двічі на тиждень. Отже Батьки займаються вихованням та духовним розвитком дитини. 
На даний час батьки дитини вийняли квартиру, де створені всі належні умови для проживання батьків з дитиною (договір оренди квартири від 11.01.2026р. додається). 
Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 06.02.2026р. спеціалістами ССД по Салтівському району спільно з фахівцями Відділу соціальної роботи по Салтівському району Харківського міського центру соціальних служб «Довіра» було відвідано родину за адресою : АДРЕСА_2 встановлено, що умови проживання задовільні, в наявності необхідні меблі та побутова техніка. Для дитини створені місця для навчання та відпочинку. ( додається). 
Отже з часу вилучення дитини змінилися умови життя сім`ї, що свідчить про виправлення оточуючого середовища де перебувала дитина. 
Кожен день відповідачка намагається встановити місцеперебування своєї малолітньої дитини ОСОБА_5 , щоб його відвідати, бачити його, обіймати та спілкуватися з ним. 
Позивачем не було надано переконливих доказів загрози життю та здоров`ю дитини внаслідок протиправних дій матері. Відповідачка має бажання кожного дня спілкуватися з сином та брати участь у його розвитку та вихованні. Отже, після відібрання дитини батьки продовжують підтримувати зв`язок з дитиною. Навідують його кожного дня в дитячому центрі. Намагаються зробити все можливе, щоб як скоріше воз`єднатися цілою сім`єю. 
24 лютого 2026 р відповідачка звернулась до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з Заявою в якій повідомила, що виконала всі вимоги Служби у справах дітей щодо усунення причин, які стали підставою для влаштування дитини до закладу та просила надати інформацію щодо підстав перебування дитини у державному закладі, а також просила повідомити яких саме документів або умов не вистачає для негайного повернення дитини. Відповідь на даний час Службою у справах дітей не надана. 
Згідно довідки № 114 від 19.02.2026р. КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (батько дитини) на диспансерному обліку не перебуває. 
Згідно довідки від 18.02.2026р. ФОП ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_2 має основне місце роботи в ФОП ОСОБА_6 , заробітна плата складає 8647,00 грн., що підтверджується трудовим договором між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 18.02.2026р. 
Згідно довідки № 80 від 05.02.2026р., виданої Харківським обласним центром зайнятості , вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в статусі зареєстрованої безробітної в Харківській філії Харківського обласного центру зайнятості з 03.02.2026р. по теперішній час. Що свідчить про те, що вона намагається підшукати собі роботу та отримувати стабільний дохід. 
На даний час відповідачка отримує пенсію по інвалідності , яка складає 3038,00 грн. 
Згідно довідки № 53 від 22.01.2026р. КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( мати дитини) на диспансерному обліку не перебуває.
Згідно довідки № 146 від 20.01.2026р. КНП ХОР «Обласний психоневрологічний диспансер № 3» вбачається, що ОСОБА_1 , 1981 р.н., впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП ХОР «ОПНД № 3» не зверталась. 
Відповідачкою вжито заходів для усунення обставин, які стали підставою для тимчасового відібрання. Позивач не підтвердив належними та допустимими доказами ту обставину, яка б підтверджувала ухиляння відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків. 
Відповідачі надали докази, що не мають психічних розглядів, наркотичної та алкогольної залежності. Разом з тим, матеріали справи не містять негативні характеристики, докази її винної поведінки та умисного ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина. Отже, підставою відібрання дітей без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. В матеріалах справи відсутні дані про насильство над дитиною з боку відповідачів. Посилання та доводи позивача не є достатньою підставою для відібрання дитини від батьків. Тому відібрання дитини від матері більше буде суперечить інтересам дитини ніж захищати. Вважаємо, що відповідачка після відібрання дитини вжила достатніх зусиль щодо впорядкування та стабілізації свого становища, а саме: відповідач надала відповідні документи щодо працевлаштування та наявності доходу, підтримує спілкування з дитиною , бере участь у всіх судових засіданнях, де демонструє активне бажання повернути дитину. А також, звертаємо увагу суду на той факт, що батьки (відповідачі) дитини є особами з інвалідністю, що підтверджується матеріалами справи, а отже потрібно не допустити порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, регіональної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками. Відтак, вважають, що на день вирішення питання про відібрання дитини від батьків відсутні підстави для цього.

Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши думку дитини, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.
18.04.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 892, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим серії НОМЕР_3 від 18.04.2018.
ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 16.11.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (серія НОМЕР_4 ).
05.01.2026, робочою групою у складі представників ССД по Київському району, Відділу соціальної роботи по Київському району, Управління освіти при адміністрації Київського району, КНП «МДП № 23» було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 та складено Акт обстеження умов проживання. Під час обстеження житлово-побутових умов встановлено: будинок потребує ремонту та прибирання, відключені електро-, газо-, водопостачання та опалення, температура в житлі +3°С; умови для навчання та відпочинку дитини відсутні, належного догляду за речами та постільною білизною дитини немає, 
Відповідно до протоколу тимчасового вилучення дитини з небезпечного середовища від 05.01.2026 на підставі визначення оцінки рівня безпеки дитини як «дуже небезпечно» складено цей протокол про тимчасове вилучення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та влаштована до КНП «Міська клінічна лікарня №13» ХМР.
Згідно характеристики ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ученика 1-А класу КЗ «Харківський ліцей №100 Харківської міської ради», дитина характеризується посередньо, батьки не відвідували батьківські збори (відсутність пояснювали станом здоров`я). Зв`язок класного керівника з матір`ю відсутній.
Відповідно до довідки КНП «Міська дитяча поліклініка №23» ХМР № 27/0/567/-26 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в поліклініці з народження на підставі укладеної декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. На диспансерному обліку хлопчик не перебуває, хворіє рідко. В останнє оглянутий в поліклініці в присутності матері з приводу ГРВІ в грудні 2025 році. Дитина не вакцинована з приводу відмови батьків.
Відповідно до договору оренди від 11.01.2026 укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 предметом оренди є однокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 .
Згідно Акту обстеження умов проживання від 06.02.2026, який здійснила Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб (далі – ССД по Салітвському району) у справах дітей Харківської міської ради об`єктом обстеження за заявою ОСОБА_1 з метою обстеження умов проживання, вбачається, що об`єктом обстеження є однокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 , з усіма зручностями. Для виховання та розвитку дитини створено зручності. За місцем обстеження мають проживати: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та малолітня дитина ОСОБА_3 .
Згідно довідки Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості від 05.02.2026 № 80 ОСОБА_1 з 03.02.2026 перебуває на обліку в статусі безробітної.
Згідно довіки ФОП ОСОБА_6 від 18.02.2026 та трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 18.02.2026 ОСОБА_2 працює оброблювальником м`яса.
Згідно листа Служби у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 02.04.2026 № 04-22/554/26, встановлено, що спеціалістами ССД по Салітвському району спільно зі співробітниками патрульної поліції було здійснено вихід за місцем мешкання батьків дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 . Двері ніхто не відчинив. Спільні двері тамбура відчинила сусідка, яка повідомила, що ОСОБА_1 інколи навідується до квартири. Підтвердити місце проживання родини ОСОБА_9 та провести обстеження житлово-побутових умов проживання за вказаною адресою не виявилося можливим.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка сусідка ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 , пояснила таке. За вищевказаною адресою проживає близько 20 років. Її квартира знаходиться в одному тамбурі з квартирою АДРЕСА_4 . В січні 2026 родина ОСОБА_9 почала винаймати сусідню квартиру. Їх особисто вона баче рідко, але повідмила, що хтось приходь в квартиру, часто. На її думку це пов`язано, що сусіди працюють. Також повідомила, що приходила поліція з якимось людьми та запитували: «Чи проживає родина ОСОБА_9 ». На запитання головоючого: «Чи можливо проживати в цій квартирі сім`ї у складі двох дорослих та дитини?», свідок повідомив, що до війни вона була в цій квартирі, і знає планування цієї квартири, а тому в ній можна проживати і всі зручності там були.
У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про стан здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.
За такого, матеріалами в цивільної справи підтверджується, що відповідачка неналежним чином виконувала батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дитини , оскільки створила в місці проживання дитини загрозливі для життя і здоров`я доньки умови проживання.
З огляду на наведені обставини, суд визнає поведінку відповідачів неналежним виконанням батьківських обов`язків по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стало обґрунтованою підставою для тимчасового вилучення дитини в січня 2026 та влаштування її до КНП «Міська клінічна лікарня №13» ХМР.
Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається зі спеціального Закону України «Про охорону дитинства`та інших нормативно-правових актів, що регулюються суспільні відносини у цій сфері.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини».
Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
Відібрання ж дитини не пов`язується з протиправною поведінкою: загроза життю та здоров`ю дитини може бути результатом психічної хвороби, відкритої форми туберкульозу чи інших небезпечних хвороб, скрутних житлових умов тощо. Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду.
Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.
За змістом частини першої статті 170 Сімейного кодексу Українисуд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Згідно із пунктами 2-5 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням («Савіни проти України», № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).
Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.
Таким чином, в даній конкретній ситуації судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включає в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3)).
На підставі вищенаведеного, суд доходить до висновку, що станом на час вирішення справи відповідачі повністю усунули ті обставини, які створювали загрозу для життя та здоров`я малолітньому сину, що підтверджується матеріалами справи, усвідомили неналежність своєї поведінки і на теперішній час, не встановлено наявність у відповідачів іншої негативної поведінки відносно сина, відповідачі не страждають на алкоголізм, не перебувають на наркологічному та психіатричному обліку, а отже відсутні небезпечні для життя, здоров`я і морального виховання їх сина обставини.
Суд враховує, що відповідачі створили для малолітнього сина умови проживання та виховання в спільному помешканні, що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 06.02.2026, який здійснила Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, тобто на думку суду це свідчить про повне виправлення ситуації відповідачами.
За такого, суд не вбачає підстав для задоволення позову щодо відібрання неповнолітньої дитини у відповідачів, і , як наслідок, стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини на користь позивача.
Разом з тим, враховуючи існування на час звернення до суду з цим позовом певних неналежних дій з боку відповідачів по відношенню до малолітнього сина, суд вбачає підстави для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків.
Відповідно до статті 141 ЦПК судові витрати слід віднести на рахунок держави .
На підставі викладеного, керуючись статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 1, 9 Конвенції про права дитини, статтями 164-166, 180 Сімейного кодексу України, статтями 12,79-81, 141, 259-265, 273 Цивільно процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відібрання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на його утримання - відмовити .
Попередити  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, код ЄДРПОУ 26489104, місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 55.
Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач 2: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено 17.04.2026.

Суддя           О.М. Дяченко