Провадження №	3/447/115/26 	
Справа №	447/3920/25 	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П.,
розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №989432 від 24.11.2025, 24.11.2025 о 15:30 год. у АДРЕСА_2 ОСОБА_1 здійснив роздрібну реалізацію дизельного пального об`ємом 20 л на загальну суму 1 080,00 грн. без документа дозвільного характеру (ліцензії), чим порушив розділ 4 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, вказав, що він не є власником чи директором автозаправної станції, його було найнято власником АЗС на роботу за 500 грн. за один робочий день. 
Захисник ОСОБА_1 адвокат Федулов О.В. у судовому засіданні просив закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки такий не є суб`єктом адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 є пенсіонером, не працевлаштованим, господарської діяльності з реалізації пального, тобто самостійної, ініціативної, систематичної на власний ризик господарської діяльності з метою отримання прибутку, не веде. Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази, які б указували на факт реалізації пального, а саме відсутні докази реалізації 20 л дизпалива, не доводиться факт продажу палива за 1 080,00 грн., тому що грошові кошти не були вилучені у ОСОБА_1 . 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.
Диспозицією ч. 1 ст. 161-1 КУпАП встановлено відповідальність за оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП слід встановити чи здійснювалася оптова або роздрібна торгівля пальним без державної реєстрації саме суб`єктом господарювання. 
Встановлено, що правопорушення, інкриміноване ОСОБА_1 вчинене 24.11.2025. Таким чином, до правовідносин слід застосовувати законодавство, чинне на момент вчинення правопорушення. 
Відповідно до ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Згідно із ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації – юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.
Господарська діяльність включає як виробничу діяльність, у процесі якої виробляється продукція, вироби народного споживання та ніші матеріальні цінності, так і невиробничу діяльність, пов`язану з виконанням різних видів робіт, у тому числі науково-дослідних, надання послуг, результати яких відчужуються як товар.
Крім цього, згідно Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензія – право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню. Ліцензіат – це суб`єкт господарювання, який має ліцензію. Ліцензія – право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню. 
Відповідно до вимог пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність – діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з абз. 14 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», суб`єкт господарювання – зареєстрована в установленому законодавством порядку юридична особа України або іншої держави незалежно від її організаційно-правової форми та форми власності, яка здійснює господарську діяльність, крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також фізична особа - підприємець, у тому числі інвестор, що є стороною угоди про розподіл продукції відповідно до Закону України «Про угоди про розподіл продукції», його підрядник, субпідрядник, постачальник та інший контрагент, що виконує роботи, передбачені угодою про розподіл продукції, на підставі договорів з інвестором.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За змістом статей 254, 256 КУпАП, про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються, крім іншого: дата і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Відповідно п. 15 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення.
Таким чином, усі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доведені сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Із скерованих до суду матеріалів не встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та займається постійно (регулярно) продажем (торгівлею) дизельного палива з метою отримання суттєвого прибутку.
З пояснень ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні, а також від 24.11.2025, долучених до матеріалів справи, такий вказав, що він є найманим працівником з оплатою 500 грн. за робочий день.
У поясненнях працівника Територіального управління БЕБ у Львівській області від 24.11.2025 ОСОБА_2 , долучених до матеріалів справи, вказано про те, що ним 24.11.2025 на виконання відпрацювання незаконних міні-АЗС, здійснено відпрацювання даної АЗС у АДРЕСА_2 , під час якого було зафіксовано та виявлено адміністративне правопорушення, вчинене працівником вказаної заправки, а саме здійснено реалізацію пального (дизелю) у кількості 20 літрів, вартістю 1 080,00 грн. без відповідної ліцензії. 
З відповіді заступника начальника ГУ ДПС України у Львівській області на запит начальника ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області встановлено, що відповідно до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, станом на 04.12.2025 у ТОВ «Енерго-Барв» (код ЄДРПОУ 43307460) відсутня діюча ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним на адресу місця провадження господарської діяльності: Львівська область, Стрийський район, с. Дроговиж, вул. Івана Франка, 1-а.
Водночас, з відкритих джерел інформації сайту https://opendatabot.ua, вбачається, що директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-барв», код ЄДРПОУ 43307460, основним видом діяльності якого є «47.30 Роздрібна торгівля пальним», є ОСОБА_3 .
Таким чином, ОСОБА_1 не виступає у якості суб`єкта інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності. 
За змістом статей 9-12, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення в діянні особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, приходжу до висновку про доцільність закриття провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Положеннями статті 265 КУпАП передбачено, що речі та документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами уповноважених органів. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей – реалізують.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.
Враховуючи наведене, слід вирішити питання щодо вилучених речей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №989432 від 24.11.2025, а саме двох паливних колонок, двох паливних бочок з пальним приблизно 2 000 л дизельного палива та 2 500 л бензину А-95.
Керуючись ст. 7, 245, 247, 251, 280, 284 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в:
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 – закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.
Вилучені речі, зазначені у проколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №989432 від 24.11.2025, а саме: дві паливні колонки, дві паливні бочки з пальним приблизно 2 000 л дизельного палива та 2 500 л бензину А-95 – повернути володільцю.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Головатий А. П.