Справа № 766/15698/25
н/п 2/766/2150/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
Головуючого судді          Булах Є.М.
Секретар судового засідання         Кошева А.П.
Справа №766/15698/25; провадження №2/766/2150/26
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за
позовом:  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_2 )
до
відповідача:  ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання зазначене позивачем як останнє відоме: АДРЕСА_4 )
предмет та підстави позову: про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання
учасники справи: не з`явилися
негайно після закінчення судового розгляду по суті, ухвалив рішення про наступне та,-
встановив:
І. Виклад позиції позивача.
15 жовтня 2025 року позивач через канцелярію суду звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача, який продовжує навчання аліменти у розмірі 1/5 частини доходу (заробітку) з дати подачі позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 23-річного віку.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Шлюб між батьками позивача було розірвано у 2010 році та з того часу ОСОБА_1 проживає разом із матір`ю – ОСОБА_3 . Вихованням, доглядом та утриманням постійно займалася матір позивача. Відповідач, з моменту розлучення батьків, перестав цікавитись долею позивача та надавати будь-яку допомогу, участі у вихованні позивача не приймав та не приймає, матеріальну допомогу не здійснює.
Після закінчення загальноосвітньої школи та здобуття середньої освіти позивач вступив до Херсонської морської державної академії та до теперішнього часу здобуває освіту у вказаному навчальному закладі.
Позивач є студентом 1 курсу Херсонської морської державної академії, факультету судноводіння, денної форми навчання, спеціальності 271 «Морський та внутрішній водний транспорт», спеціалізація «Навігація і управління морськими суднами». На теперішній час не працює, оскільки не має будь-яких достатніх професійних навичок та знань.
Проходження навчання потребує великих, як для позивача, так і для його матері, матеріальних витрат, які позивач не може собі забезпечити самостійно. Доходу матері позивача не вистачає для забезпечення повноцінної матеріальної допомоги у навчанні. Матеріальні витрати, у зв`язку із навчанням значно зросли та потрібні на проїзд до навчальної установи з місця проживання позивача та у зворотному напрямку, харчування, придбання підручників та літератури, витрати на оплату самого навчання, тощо, які позивач самостійно забезпечити собі не в змозі, оскільки не працює та самостійного доходу не отримує, у зв`язку із чим потребує підтримки та допомоги батька.
У зв`язку з тим, що відповідач є працездатною особою, працевлаштованим, отримує заробітну плату та має можливість сплачувати аліменти на утримання свого сина, який продовжує навчання у розмірі 1/5 частини свого доходу, однак такої допомоги не надає, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом до нього.

ІІ. Виклад позиції відповідача.
25.11.2025 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що підтверджує фактичне понесення ним витрат (чеків, квитанцій, довідок про оплату проживання, або транспортних витрат). Як вбачається з долучених до позову документів, позивач дійсно є здобувачем вищої освіти І курсу Херсонської державної морської академії, факультету судноводіння, денної форми навчання, спеціальності 271 «Морський та внутрішній водний транспорт», спеціалізація «Навігація і управління морськими суднами», який навчається за кошти державного бюджету. 
Більше того, позивач включений до рейтингу успішності курсантів денної форми навчання для призначення академічних стипендій за результатами конкурсного бала, отриманого під час вступу до ХДМА, а наказом «Про призначення академічної стипендії здобувачам вищої освіти факультету судноводіння денної форми навчання» № 149-с від 11.09.2025 року ОСОБА_1 призначено академічну стипендію з вересня 2025 року по січень 2026 року. 
До позовної заяви долучено копію довідки від 05.09.2025 року № 4802 5003799639 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відтак, згідно Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332, ОСОБА_1 призначалась допомога для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб. При цьому, позивач не позбавлений можливості підробляти у вільний від навчання час.
14.06.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб. Дружина відповідача з 03.06.2022 року не працює та перебуває на повному утриманні чоловіка.
Крім того, сторона відповідача зазначає щодо майнової ситуації, яка склалася між ОСОБА_2 та матір`ю позивача. Квартира за адресою: АДРЕСА_5 , у якій зареєстровані та фактично проживають ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , повністю залишилась у користуванні сім`ї. Відповідач не має можливості проживати у вказаному житлі, у зв`язку з чим вимушений орендувати інше помешкання, що формує щомісячний стабільний фінансовий обов`язок на суму 9 000,00 гривень.
З 22.07.2021 перебуває виконавче провадження № 66135371 з примусового виконання виконавчого листа № 668/2664/14-ц, виданого 27.01.2015 Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості у сумі 36 399,26 доларів США (на момент відкриття 22.07.2021 згідно НБУ – 991 534,04 грн.);(Суттєвим є те, що це провадження безпосередньо пов`язане з придбанням тієї самої квартири, у якій проживають діти та колишня дружина відповідача. Фактично відповідач продовжує нести фінансовий тягар за житло, яким не може користуватися, але яке забезпечує проживання саме позивача та інших членів його сім`ї. Це об`єктивно зменшує платоспроможність відповідача і свідчить про додаткові обставини, які позивач не враховує, заявляючи про нібито можливість відповідача надавати додаткове утримання.)
З 09.10.2024 перебуває виконавче провадження № 76247897 з примусового виконання виконавчого листа № 766/16194/24, виданого 27.09.2024 Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.09.2024 року та до досягнення дитиною повноліття».
Постановою Херсонського апеляційного суду у справі № 766/7501/24 від 25.03.2025 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09.07.2024 року змінено – зменшено визначений судом до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 розмір аліментів на її утримання з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно. Тож, наразі на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває інше виконавче провадження № 75864162 з примусового виконання виконавчого листа за вищевказаним рішенням суду про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини на користь ОСОБА_5 .
Крім того, відповідач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України з 21.12.2023 по теперішній час, за такого, статус військовослужбовця у період дії воєнного стану істотно впливає як на його матеріальні можливості, так і на обсяг фактичних щоденних витрат, які несе особа, виконуючи службові завдання в зоні підвищеної небезпеки.
З огляду на характер служби, ОСОБА_2 змушений покривати значну кількість додаткових витрат, що не компенсуються державою у повному обсязі, зокрема: ремонт, технічне обслуговування та відновлення особистої техніки, яка використовується для пересування або виконання службових задач (пальне, шини, мастила, ремонтні роботи, заміна деталей); закупівля або оновлення індивідуального спорядження, яке зношується під час служби (взуття, форма, термобілизна, захисні елементи, рюкзаки, тактичні аксесуари); додаткове забезпечення засобами зв`язку, павербанками, елементами живлення, яке є необхідним для виконання бойових завдань; витрати на забезпечення базових побутових потреб у польових умовах, що перевищують звичайний рівень витрат цивільної особи; непередбачені витрати, які виникають під час ротацій, переміщень, чергувань та виконання службових наказів.
Ці витрати істотно зменшують фактичні можливості відповідача щодо виконання будь-яких фінансових зобов`язань, адже переважна частина його доходу спрямовується саме на забезпечення власної безпеки, підтримання технічних засобів у робочому стані та виконання службових розпоряджень. У зв`язку із викладеним сторона відповідача вважає, що оскільки ОСОБА_2 неспроможній надавати матеріальну допомогу про яку просить позивач, є обґрунтовані підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

ІІІ. Виклад позиції позивача у відповіді на відзив.
15 грудня 2025 року позивач через канцелярію суду подав відповідь на відзив на позовну заяву, у якому, доводи викладені у відзиві вважав необґрунтованими та висловив незгоду із запереченнями викладеними у ньому проти заявленого позову, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Зазначив, що наведене стороною відповідача у відзиві на позовну заяву твердження про призначення академічної стипендії позивачу з вересня 2025 по січень 2026 року, як підставою для відмови у задоволенні позову є маніпулюванням обставинами, а не обґрунтуванням своїх заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву.
Як зазначено позивачем, незрозумілим, необґрунтованим та безпідставним є твердження сторони відповідача про те, що позивач не позбавлений можливості підробляти у вільний від навчання час. Та зазначення відповідачем, що позивач має у вільний час не здобувати освіту, не удосконалювати свої знання, а йти працювати для того, щоб мати кошти для існування.
Крім того, безпідставним та необґрунтованим є посилання відповідача про те, що відносно нього відкритті виконавчі провадження, що в свою чергу, заважає йому надавати допомогу синові на здобуття освіти. Стороною відповідача надано виписку, згідно яких, відносно ОСОБА_2 відкриті два виконавчих провадження (ВП №66135371 та ВП №76247897) та надано лист виконавчої служби від 30.10.2024 року. Як зазначає позивач, ця інформація є неправдивою та не відповідає дійсності, оскільки ці провадження є закритими і не виконуються.
Безпідставними є також посилання відповідача на те, що він несе витрати у зв`язку з виконанням службових обов`язків. Позивач зазначає, що військовослужбовці Національної гвардії України перебувають на повному державному забезпеченні. Використання особистого майна є добровільним та не є обов`язковим. Використання особистого автомобіля є нічим іншим, як пересування з дому до місця несення служби. Пересування на особовому авто до блокпосту у межах м. Херсону чи м. Миколаєва значно відрізняється від пересування на автомобілі у містах боєзіткнення.

IV. Виклад позиції відповідача у запереченнях (на відповідь на відзив).
16.12.2025 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подав заперечення (на відповідь на відзив), у якому вказав на необґрунтованість позиції позивача та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заперечення мотивовані тим, що жодного документального підтвердження, яке б свідчило про понесення позивачем витрат у зв`язку з навчанням до справи не долучено. Отже, посилання позивача на загальну необхідність коштів не має доказової сили.
Позивач у відповіді стверджує, що вказівка відповідача на можливість підробітку є «цинічною». Така оцінка є безпідставною та не має правового змісту. 
Зазначення ОСОБА_2 можливості працевлаштування позивача не є відмовою від виконання батьківських обов`язків, а лише вказує на те, що ОСОБА_1 є повнолітнім, працездатним громадянином, який має право й можливість отримувати власний дохід. Закон не покладає на батьків безумовного обов`язку утримувати повнолітніх дітей, які здатні самостійно забезпечити себе. Разом з тим, позивач не надав доказів, що свідчать про його непрацездатність чи неможливість працювати у вільний від навчання час.
До відзиву відповідач долучив офіційні документи, зокрема роздруківку з Автоматизованої системи (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), виконавчого провадження де зазначено всі виконавчі провадження, в яких ОСОБА_2 є боржником, а також відповідь Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), якою підтверджено їх наявність і стан виконання. Тому твердження про відсутність таких проваджень є недостовірними. Крім того, навіть якщо станом на грудень 2025 року провадження № 76247897 було завершено, це жодним чином не спростовує факту його існування та виконання відповідачем обов`язку зі сплати аліментів у попередні роки, що впливало на його матеріальний стан.
Попри обмежений дохід, відповідач не ухиляється від жодних своїх обов`язків: ні сімейних, ні соціальних. З його заробітку систематично утримувалися аліменти на користь позивача до досягнення останнім повноліття, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 76247897. Однак його фінансовий стан наразі не дозволяє нести додатковий тягар без шкоди для власного існування та забезпечення інших обов`язків.
З огляду на військову службу, відповідач не має стабільних побутових умов. Частину часу він проводить у службових відрядженнях, а поза ними – орендує житло у місті Херсоні, сплачуючи орендну плату, комунальні послуги, витрати на пальне та харчування. Усі ці витрати є постійними та невідворотними, оскільки власного житла він не має, а проживати у квартирі, де мешкає позивач із матір`ю, не може з об`єктивних причин. Крім того, відповідач утримує дружину, яка внаслідок воєнних дій у регіоні втратила роботу й не має стабільного доходу. Фактично відповідач є єдиним джерелом фінансового забезпечення сім`ї. Його грошове забезпечення як військовослужбовця не можна вважати високим: частина коштів іде на елементарне спорядження, обмундирування, пальне, ремонт особистих речей і засобів зв`язку, що використовуються у службових цілях.
Матеріальне становище відповідача об`єктивно складне, але він продовжує виконувати свої обов`язки: служить державі, забезпечує сім`ю, не ухиляється від допомоги колишній родині.

V. Процесуальні дії суду у справі.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.10.2025 року позовну заяву залишено без руху. Позивачу надано 5-денний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків.
14.11.2025 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції вказану заяву передано головуючому судді 18.11.2025 року.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 02.12.2025 року.
25.11.2025 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву.
27.11.2025 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подав клопотання про відкладення судового засідання.
02.12.2025 року позивач через канцелярію суду подав заяву про відкладення судового засідання.
У зв`язку із заявами сторін, судове засідання відкладено на 20.01.2026 року.
15.12.2025 року позивач через канцелярію суду подав відповідь на відзив на позовну заяву.
16.12.2025 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подав заперечення (на відповідь на відзив).
20.01.2026 року позивач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами.
20.01.2026 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подав клопотання про проведення судового засідання без участі сторони відповідача.
У зв`язку із зайнятістю Головуючого судді у судовому засіданні з розгляду іншої цивільної справи, розгляд справи не відбувся. Судове засідання призначено на 18.02.2026 року.
17.02.2026 року представник відповідача через електронну адресу суду подав клопотання про відкладення судового засідання.
Позивач у судове засідання не з`явився, раніше подав заяву про розгляд справи без його участі.
У зв`язку із клопотанням представника відповідача судове засідання відкладено на 09.03.2026 року.
Позивач у судове засідання не з`явився, раніше подав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, 09.03.2026 року через електронну адресу суду подали заяву про розгляд справи без їх участі.
У час призначений для розгляду справи, учасники судового провадження у судове засідання не прибули. Подали заяви про розгляд справи без їх участі.
У відповідності до ч. 8ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Таким чином, розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

VІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.
Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що 06.11.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області складено відповідний актовий запис №783 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 .
Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 01.12.2010 року у цивільній справі №2-6491/10 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 05.12.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №1232. 
14 червня 2014 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровано шлюб, про що 14 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні складено відповідний актовий запис №178 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 .
Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ».
Відповідно до договору оренди квартири від 01.12.2018 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , дружина відповідача орендує квартиру за адресою АДРЕСА_4 зі сплатою коштів за оренду квартири у розмірі 4 500,00 грн. щомісячно.
Наказом №6 про припинення трудового договору від 06.03.2022 року виданого ФОП ОСОБА_8 звільнено ОСОБА_4 з посади продавець-консультант за згодою сторін на підставі заяви ОСОБА_4 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.11.2024 року, ОСОБА_2 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , а також квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_6 .
Згідно довідки №1002 від 26.10.2024 року, виданої військовою частиною НОМЕР_3 Національної гвардії України, сержант ОСОБА_2 , інспектор (з безпеки дорожнього руху) групи супроводу колон та контролю машин на лінії автомобільної роти, дійсно проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_3 Національної гвардії України з 21.12.2023 по теперішній час.
Згідно відповіді Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.10.2024 року на звернення адвоката Ільїна О.В., станом на 30.10.2024 року згідно даних АСВП на виконанні у відділі перебували ВП, де боржником є ОСОБА_2 , а саме:
з 22.07.2021 перебуває виконавче провадження № 66135371 з примусового виконання виконавчого листа № 668/2664/14-ц, виданого 27.01.2015 Суворовський районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Укрсиббанк" заборгованості у сумі 36 399,26 доларів США (на момент відкриття 22.07.2021 згідно НБУ – 991 534,04 грн.);
з 22.08.2024 перебуває виконавче провадження № 75864162 з примусового виконання виконавчого листа № 766/7501/24, виданого 14.08.2024 Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 15.05,2024 до закінчення навчання або до досягнення нею 23-річного віку за мови продовження навчання;
з 09.10.2024 перебуває виконавче провадження № 76247897 з примусового виконання виконавчого листа № 766/16194/24, виданого 27.09.2024 Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.09.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 25.03.2025 року у цивільній справі №766/7501/24 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09.07.2024 року змінено, зменшено визначений судом до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 розмір аліментів на її утримання з частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно. В решті рішення залишено без змін.
Згідно виписки з АСВП наданої позивачем, виконавчі провадження № 66135371 та № 76247897 відносно ОСОБА_2 є завершеними.
Відповідно до Довідки від 05.09.2025 року №4802-5003799639 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи виданої Департаментом праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має зареєстроване фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 .
09.08.2025 року між Херсонською державною морською академією та ОСОБА_9 укладено договір №25-29 про навчання для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр з 2025 по 2029 рік за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Навігація і управління морськими суднами» за спеціалізацію «Морський та внутрішній водний транспорт».
22.08.2025 року між Херсонською державною морською академією та ОСОБА_3 укладено договір №25-30 про надання додаткових освітніх послуг, згідно якого навчальний заклад за рахунок коштів замовника надає додаткову освітню послугу, понад обсяги встановлені навчальними планами академії: поглиблене вивчення англійської мови, інформатики та оглядовий курс комплексної теоретичної підготовки до морської практики та державної атестації курсанта ОСОБА_1 . Загальна вартість освітньої послуги становить 26 800,00 грн., у тому числі: І курс – 6 700,00 грн., ІІ курс – 6 700,00 грн., ІІІ курс – 6 700,00 грн., ІV курс – 6 700,00 грн.
Згідно довідки №109 від 03.09.2025 року виданої Факультетом судноводіння Херсонської державної морської академії МОН, ОСОБА_1 згідно наказу №88-с від 09.08.2025 року дійсно є здобувачем вищої освіти І курсу Херсонської державної морської академії, факультету судноводіння, денної форми навчання, спеціальності 271 «Морський та внутрішній водний транспорт», спеціалізація «Навігація і управління морськими суднами», який навчається за кошти державного бюджету. Термін закінчення навчання – червень 2029 року.
Згідно квитанції №3910-3015-1102-8746 від 02.09.2025 року ОСОБА_3 було сплачено 6 700,00 грн. на користь Херсонської державної морської академії за додаткові платні послуги – курсанту ОСОБА_10 , 1 курс.
Відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк», за період з 01.08.2025 по 12.11.2025 року на рахунок ОСОБА_1 поступали надходження у вигляді стипендії у загальному розмірі 3 960,00 грн.

VІІ. Оцінка Суду.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином, що передбачено ст. 200 СК України.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є сином відповідача та досяг повноліття, продовжує навчання на денному відділенні здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти спеціальності 271 «Морський та внутрішній водний транспорт», спеціалізація «Навігація і управління морськими суднами», самостійних доходів, окрім стипендії не отримує, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги від батьків. Таким чином, враховуючи, що викладені позивачем обставини ґрунтуються на вимогах закону, приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, яка досягла повноліття але продовжує навчання, суд, з урахуванням приписів ст. 200 СК України, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині наявного існування обов`язку у відповідача матеріально утримувати свою дитину.
Крім того, судом встановлено, що позивач на день звернення до суду із позовом не досяг 23 років та продовжує навчання у вищому учбовому закладі, є внутрішньо переміщеною особою, його щомісячний дохід становить близько 2000,00 грн., що є недостатнім для належного забезпечення його навчання та побуту, а тому стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання покладається на обох батьків.
Будь-яких спростувань на підтвердження того, що ОСОБА_1 не потребує матеріальної допомоги. Оскільки має дохід достатній для задоволення його життєвих потреб відповідачем не надано.
Відповідно до положень ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує, що позивач навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, за даними АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.08.2025 по 12.11.2025 року отримав дохід у вигляді стипендії розмірі 3 960,00 грн.
Судовим розглядом встановлено та не заперечувалось учасниками справи, що відповідач є працевлаштованим, отримує стабільний дохід, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Доказів на підтвердження того, що у відповідача немає можливості внаслідок стану здоров`я або скрутного матеріального становища надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, що продовжує навчання не надано.
Суд не сприймає як доказ неможливості надавати допомогу сину проживання відповідача в орендованому житлі та необхідність несення витрат на комунальні послуги, адже аналогічних витрат потребує і позивач. Посилання відповідача щодо відкритого ВП №66135371 з примусового виконання виконавчого листа №668/2664/14-ц не сприймається судом як доказ неможливості сплачувати аліменти, оскільки згідно відомостей з АСВП вказане виконавче провадження є закритим. Крім того, стороною відповідача не доведено, що позивач та його мати проживають за адресою: АДРЕСА_5 , оскільки з матеріалів справи встановлено, що позивач зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_7 .
Посилання відповідача на те, що його дружина, ОСОБА_4 , з червня 2022 року не працює та перебуває на його утриманні є неприйнятними, оскільки, відповідно до вимог статті 182 ЦПК України, при визначені розміру аліментів враховується, зокрема наявність у платника аліментів непрацездатних чоловіка, дружини проте жодних доказів, що його дружина знаходиться на його утриманні через свою непрацездатність матеріали справи не містять. Крім того, відповідачем не надано доказів на витрату особистих коштів на спорядження, обмундирування, пальне, ремонт особистих речей і засобів зв`язку, що використовуються у службових цілях.
Також не має правового значення для вирішення спору про стягнення аліментів наявність у платника аліментів боргових зобов`язань, заборгованість за якими стягується за рішенням суду.
Визначаючи розмір що належить до стягнення з відповідача на користь позивача у якості аліментів, суд враховує, що на підставі судового рішення у справі №766/7501/24 з відповідача на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на її утримання, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини від заробітку(доходу) платника, щомісячно, до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років. 
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд звертає увагу, що надання батьком матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не є його обов`язком, така допомога можлива лише за наявності у відповідача спроможності надавати таку матеріальну допомогу.
Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти саме в розмірі 1/5 частини його заробітку, а також доказів, що утримання позивача потребує саме таких витрат.
При визначенні розміру аліментів по зазначеній справі, судом також враховано визначені у ч. 9 ст. 7 СК України загальні засади регулювання сімейних відносин, а саме: справедливість, добросовісність і розумність.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Оскільки законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставлений у залежність від матеріального стану батьків, то суд, із врахуванням вимог ст. 182 СК України, оскільки відповідач має на утриманні ще повнолітню доньку, з урахуванням законодавчих обмежень розміру сукупних стягнень за аліментами, приходить висновку про часткове задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх його видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення позивачем 23 років, який буде достатнім для належного забезпечення навчання та побуту позивача.
На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

VІІІ. Заходи забезпечення позову (заяви).
Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

ІХ. Розподіл судових витрат між сторонами.
За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів до суду, ураховуючи часткове задоволення позову, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір визначений за ставками встановленими ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 187, 189-192 і 194-197, 198-201 СК України, ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13, 18, 19, 76, 81, 89, 133, 178, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 353-355, 430 ЦПК України, суд,-,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання зазначене позивачем як останнє відоме: АДРЕСА_4 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання зазначене позивачем як останнє відоме: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду із позовом, тобто з 15.10.2025 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_1 двадцятитрьохрічного віку, в залежності від того яка із цих подій настане раніше.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання зазначене позивачем як останнє відоме: АДРЕСА_4 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Херсонського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання зазначене позивачем як останнє відоме: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складено в межах строків визначених положенням ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Суддя	Є. М. Булах