П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/2345/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О. 
Суддя-доповідач - Канигіна Т.С. 
22 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Канигіної Т.С. 
суддів: Слободонюка М.В.  Кузьмишина В.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У лютому 2026 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 у якій просить скасувати постанову від 02.02.2026 ВП № 76817989 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виконано рішення суду; сума доплати буде виплачена при відповідному фінансуванні в порядку календарної черговості з дати набрання законної сили судових рішень у межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат, внаслідок чого накладення штрафу не можна вважати правомірним.
ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.03.2026 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.12.2024 у справі №560/16394/24 адміністративний позов - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.10.2024 та зменшення розміру пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду, України в Хмельницькій області відновити виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 , у відповідності Закону України "Про державну службу" з 01.10.2024, визначивши її у розмірі 60% від заробітної плати згідно довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 22.02.2024 року № 21890/15.6-24 виданої Центральним міжрегіональним управлінням юстиції (м. Київ). 
У подальшому державним виконавцем постановою від 20.01.2025 відкрито виконавче провадження №76817989 та зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів. Копію постанови направлено боржнику до виконання, стягувачу до відома.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило державного виконавця, що ГУПФУ в Хмельницькій області на виконання рішення суду відновлено виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 , у відповідності Закону України "Про державну службу" з 01.10.2024, визначивши її у розмірі 60% від заробітної плати. Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.10.2024 склав 9366,90 грн, однак відповідно до доданого розрахунку пенсія виплачується як до виконання рішення суду в розмірі 6738,07 грн.
02.02.2026 складено акт державного виконавця про невиконання рішення суду.
Державний виконавець 02.02.2026 виніс постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за невиконання рішення суду.
Вважаючи постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.12.2024 №560/16394/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не виконане, оскільки відповідно до розрахунку пенсії ОСОБА_1 розмір пенсії з 01.10.2024 складає 9366,90 грн. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області пенсію виплачує в попередньому розмірі - 6738,07 грн, а тому відповідач правомірно виніс постанову від 02.02.2026 ВП № 76817989 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
V. ПРОВАДЖЕННЯ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Особа, яка подала апеляційну скаргу, - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначаючи, що суд під час винесення оскаржуваного рішення неповно з`ясував обставини, що мають суттєве значення для об`єктивного вирішення справи, виніс рішення, ґрунтуючись на неправильному застосуванні норм матеріального права та на висновках, які фактично не відповідали обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В апеляційній скарзі позивач звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень. Виплата перерахованого розміру пенсії на виконання рішення суду у справі №560/16394/24 та нарахованої заборгованості буде здійснена Алєксєєвій з урахуванням Порядку №821 та в межах затверджених бюджетних асигнувань, виділених на цю мету за джерелами їх фінансування.
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу позивача, зазначивши, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.12.2024 №560/16394/24 залишається невиконаним боржником у порядку та у спосіб, передбачені законом.
VІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
Згідно з статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону №1404-VIII).
Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, визначена положеннями статтею 75 Закону №1404-VIII.
Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
VIІ. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Так, спірним у даному випадку є постанова Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 02.02.2026 ВП № 76817989 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за невиконання рішення суду.
Судова колегія дійшла висновку, що Законом №1404-VIII, зокрема частиною першою статті 75 встановлено визначальну ознаку для накладення на боржника штрафу, а саме: невиконання рішення суду без поважних причин.
Отже, накладення штрафу у разі невиконання без поважних причин боржником рішення є обов`язком посадової особи органу ДВС, який встановлюється з метою спонукання боржника належним чином виконати рішення.
Поважними причинами невиконання можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення та повинні бути підтверджені належними доказами.
Досліджуючи матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено відсутність доказів, які б підтверджували факт повного виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.12.2024 у справі №560/16394/24, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду, України в Хмельницькій області відновити виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 , у відповідності Закону України "Про державну службу" з 01.10.2024, визначивши її у розмірі 60% від заробітної плати згідно довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 22.02.2024 № 21890/15.6-24, виданої Центральним міжрегіональним управлінням юстиції (м. Київ).
Так, згідно з матеріалами справи, а саме: відповідно до розрахунку пенсії ОСОБА_1 розмір пенсії з 01.10.2024 складає 9366,90 грн, однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області пенсію виплачує в попередньому розмірі - 6738,07 грн.
Таким чином, позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт повного виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.12.2024 у справі №560/16394/24.
Щодо долучених пенсійним органом протоколів про здійснення перерахунку пенсії позивача та розрахунку на доплату пенсії, то колегія суддів зазначає, що без надання підтвердження внесення даних про заборгованість до Реєстру судових рішень, а також доказів відсутності коштів на виплату сум заборгованості, указані документи не свідчать про виконання судового рішення у повному обсязі. Матеріали справи не містять належних доказів, які б дійсно підтверджували вжиття позивачем усіх можливих заходів зі свого боку, спрямованих на повне виконання судового рішення та, як наслідок цього, - доказів поважності причин його невиконання.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з частиною другою цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, приймаючи оскаржувану постанову від 02.02.2026 ВП № 76817989 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн, відповідач діяв у спосіб і порядку, визначеному Законом №1404-VIII, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відсутні.
VIII. ВИСНОВКИ СУДУ
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні підстави для його скасування, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Канигіна Т.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Слободонюк М.В.    Кузьмишин В.М.