Справа № 577/6541/25
Провадження № 2/577/138/26  

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

04 березня 2026 року 

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Логіна Є.В.,
за участю секретаря судового засідання Скляр О.М., 
представника позивача Левченко І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального провадження, в залі суду м. Конотопа, цивільну справу за позовною заявою Виконавчого комітету Конотопської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ :

Виконавчий комітет Конотопської міської ради в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення їх батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Свої вимоги мотивують тим, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.07.2024р. у відповідачів и було відібрано дитину у зв`язку з ухиленням їх від виконання батьківських обов`язків по вихованню. Рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради від 12.09.2024р. N 223 ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Наказом відділу «Служба у справах дітей» Конотопської міської ради від 20.09.2024 р. № 66 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано до прийомної сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Із 15.10.2024 р. дитина перебуває під наглядом лікаря-педіатра ОСОБА_7 , і з того часу батьки в поліклініці не з`являлися. З моменту влаштування дитини до прийомної сім`ї, батьки сином не цікавляться, у будь-яких формах участі у вихованні та утриманні не приймають. Вищезазначене свідчить про відсутність бажання у відповідачів змінювати обставини свого життя. Останні не виявляють наміру виконувати свої батьківські обов`язки, не прикладають зусиль для повернення на виховання їх сина ОСОБА_4 . На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 27.08.2025 р. та 16.10.2025 р. розглядалось питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4 , та було встановлено, що батьки не зробили для себе ніяких позитивних висновків, продовжують ухилятись від виконання батьківських обов`язків свідомо, систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу. ОСОБА_2 надав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. ОСОБА_3 на засідання не з`являлася. Зважаючи на викладене, вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки це буде відповідати інтересам дитини, тому змушені звернутись до суду. 
Ухвалою судді від 13.11.2025 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 
Ухвалою суду від 26.11.2025 р. завершено підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті. 
Представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила такі задовольнити. Пояснила, що органом опіки та піклування було всебічно вивчено життєву ситуацію, в якій опинився малолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і зроблено висновок, що в його інтересах доцільно позбавити батьківських прав його батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як таких, що ухиляються від виконання батьківських обов`язків. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, скерувавши на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку. 
Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Допитана судом свідок ОСОБА_5 пояснила, що являється прийомною матір`ю малолітнього ОСОБА_4 , який був влаштований у їх сім`ю у жовтні 2024 року. З його матір`ю ОСОБА_3 вона зустрічалась лише один раз, за участю представника органу опіки. При зустрічі остання не виявляла жодного бажання повернення дитини, була згідна на перебування сина у прийомній сім`ї. На даний час дитина проживає в належних умовах, доглянута, відвідує дитячий садочок, у них теплі сімейні відносини. Відповідачка сина не відвідує, його життям взагалі не цікавиться.
Допитана судом свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_3 тимчасово в неї проживала, оскільки перебувала у фактичних шлюбних відносинах з її сином. На той час, дитина у неї була відібрана за рішенням суду. Незважаючи на це, остання продовжувала ухилятись від виконання своїх батьківських обов`язків, жодним чином не цікавилась життя сина.
Допитана судом свідок ОСОБА_11 пояснила, що являється фахівцем служби у справах дітей. З родиною відповідачів познайомилась у березні 2023 року, після народження ОСОБА_4 . Вона була призначена для ведення соціального супроводу родини, як такої, що опинилась в складних життєвих обставинах. У сім`ї були проблемні питання, батьки належним чином не доглядали за дитиною, не забезпечували необхідними речами, годуванням, не були працевлаштовані, самостійно виховувати дитину їм не вдалось за можливе. Відтак органом опіки було прийнято рішення про передачу дитини в дитячий будинок у віці 5 місяців, а згодом ініційовано відібрання сина від батьків. Було вжито ряд заходів для стабілізації ситуації, однак відповідачі не прикладали зусиль для повернення на виховання їх сина ОСОБА_4 . 
Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з копії свідоцтва про його народження (а.с.6). Батьками дитини є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.08.2024р. у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відібрано дитину у зв`язку з ухиленням їх від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина. (а.с.12-14).
Рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради від 12.09.2024р. № 223 ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.15).
Рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради від 18.09.2023 р. № 214 ОСОБА_1 направлено до КНП Сумської обласної ради «Сумській обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне забезпечення на строк 6 місяців (а.с.17). 
Наказом відділу «Служба у справах дітей» Конотопської міської ради від 20.09.2024 р. № 66 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано до прийомної сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.18). 
Рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради від 21.10.2024 р. № 260, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано з 01.11.2024 р. на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.19,20).
У відповідності до інформації, наданої дитячою поліклінікою КНП КМР «Конотопська міська лікарня » від 26.08.2025 р., дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом лікаря педіатра з 15.10.2024 року. За час перебування дитини на обліку батьки до поліклініки не зверталися, станом здоров`я не цікавилися. Дитина перебуває у прийомній сім`ї. ( а.с.21).
Згідно повідомлення Конотопської філії Сумського обласного центру зайнятості, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 станом на 20.08.2025 р. на обліку як зареєстровані безробітні в жодному центрі зайнятості України не перебувають (а.с.22).
Відповідач ОСОБА_2 надав комісії з питань захисту прав дитини заяву від 25.08.2025 р., відповідно до якої, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав стосовно сина матвія. ( а.с.24). 
Органом опіки та піклування Конотопської міської ради надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений 29.10.2025 року. У відповідності до інформації, викладеної у висновку, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина, не виявляють батьківської уваги, турботи, їх не цікавить подальша доля дитини, вони не купують одяг, взуття, необхідних речей, не цікавиться станом здоров`я, поведінкою, не приймають участі у житті сина. Тому, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 буде відповідати інтересам неповнолітнього ОСОБА_1 (а.с.25-28).
Суд також враховує заяву ОСОБА_2 про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина.
А згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , які підтвердили той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніяким чином не піклуються про свого сина , а утриманням і його вихованням займається прийомна сім`я. 
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про повне та систематичне ігнорування і свідоме нехтування батьківськими обов`язками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно свого сина. Будь-якої матеріальної, фінансової чи натуральної допомоги відповідачі не надають, не цікавляться його життям, здоров`ям, не навідують , тобто вбачається повне не бажання цікавитись дитиною у будь-якій формі. 
Згідно ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Відповідно до абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи обгрунтованість висновку органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 49, 76, 81,95,263,265 ЦПК України, 7,9,142,155,164,166,182 Сімейного Кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Виконавчого комітету Конотопської міської ради задовольнити. 
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави 1211,20 грн. судового збору в рівних частках.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного його тексту.
Повне найменування сторін:
Позивач: Виконавчий комітет Конотопської міської ради (юридична адреса: м. Конотоп Сумської області, пр. Миру, 8, ЄДРПОУ - 04057971).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Повний текст рішення складено до 12 березня 2026 року. 

Суддя Логін Є.  В.