ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)
12 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 677/1462/21
Провадження № 22-ц/820/553/26
№ 22-з/820/33/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи з власної ініціативи питання про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка подана їхнім представником ОСОБА_3 , на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Возна Валентина Борисівна, про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Возна Валентина Борисівна, про поділ спадщини між спадкоємцями,

в с т а н о в и в:
Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2025 року у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 01 липня 2025 року у справі № 677/1462/21 в частині виділення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частині автомобіля марки HYUNDAI, модель TUCSON, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 136391,14 грн кожному в якості компенсації вартості автомобіля марки HYUNDAI, модель TUCSON, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , відмовлено.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 04 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка подана їхнім представником ОСОБА_3 , залишено без задоволення.
Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2025 року залишено без змін. 
Під час ухвалення постанови не вирішено питання про стягнення судових витрат.
У відзиві на апеляційну скаргу представником ОСОБА_4 адвокатом Собчук В.Г. заявлено клопотання про стягнення з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_4 7000 грн витрат, понесених ОСОБА_4 на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. 
04.03.2025 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано клопотання, в якому останні просили залишити заяву ОСОБА_4 без задоволення, а у разі стягнення судових витрат зменшити їх розмір до 500 грн.
При цьому, посилалися на незначну складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, не співмірність розміру витрат зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також обсягом наданих адвокатом послуг.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підставі ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень частин п`ятої-шостої статті 137 ЦПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України також визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційний суд констатує, що при подачі відзиву на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 адвокат Собчук В.Г. зазначала, ОСОБА_4 у зв`язку з розглядом справи Хмельницьким апеляційним судом понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до відзиву надано апеляційному суду ордер на надання правничої допомоги на підставі договору про надання правничої допомоги № 12/01 від 12.02.2026 серії ВХ № 1109053, договір про надання правничої допомоги № 12/01 від 12 лютого 2026 року, додаток № 1 до договору від 12.02.2026, квитанцію до платіжної інструкції № 45441 від 13.02.2026. 
Згідно з умовами вище вказаного договорупро надання правничої допомоги № 12/01 від 12 лютого 2026 року, Адвокатське об`єднання «Юрколегія» взяло на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу у виді: підготовки відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 18.12.2025 у справі №677/1462/21; здійснення представництва інтересів Клієнта в Хмельницькому апеляційному суді у справі №677/1462/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 18.12.2025 (що включає в себе представництво інтересів Клієнта шляхом подання адвокатом в інтересах клієнта відзиву на зазначену апеляційну скаргу та здійснення представництва інтересів клієнта в суді, шляхом участі адвоката в судовому засіданні за необхідності ). 
Відповідно до п.3.2 договору, клієнт зобов`язується сплатити вартість послуг адвоката по справі (гонорар) в сумі та порядку, визначеному в додатку №1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною. 
Згідно з додатком №1 до договору про надання правничої допомоги № 12/01 від 12.02.2026, вартість послуг Адвокатського об`єднання щодо надання правової (правничої) допомоги є фіксованою та становить 7000 грн. 
Згідно з квитанцією від 13.02.2026 ОСОБА_4 сплатила АО «Юрколегія» 7000 грн за надання правничої допомоги згідно з договором від 12.02.2026.
Водночас, з врахуванням заперечень скаржників, стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 підлягають понесені на стадії апеляційного провадження витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн (по 2500 грн з кожного), які є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.
Керуючись ст. ст. 270, 382 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 по 2500 грн з витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції з кожного.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 березня 2026 року.

Суддя-доповідач        І.В. П`єнта

Судді:          А.П. Корніюк

О.І. Талалай