запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/298/26	Головуючий у 1-й інстанції Коломаренко К.А.	
Єдиний унікальний №334/6942/25	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст.130 ч.1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2026 року      м.Запоріжжя 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Зіненко Анастасії Олександрівни на постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 31 жовтня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 18.08.2025 року о 14 год. 10 хв. в м.Запоріжжі, поблизу буд.2 по вул.Тиражній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
В апеляційній скарзі захисник Зіненко А.О. просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги мотивувала тим, що ознак сп`яніння у ОСОБА_1 на відеозаписі не вбачається.
ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, однак на місці зупинки не міг залишити автомобіль без нагляду.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним та допустимим доказом у даній справі.
ОСОБА_1 у той же день пройшов огляд у медичному закладі, що підтверджується висновком, згідно якого останній у стані сп`яніння не перебував.
Поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 право на захист, передбаченого ст.63 Конституції України та відеозапис цього не фіксує. 
Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та не заперечував проти її розгляду без участі захисника Зіненко А.О., перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення,суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як вбачається із постанови судді районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Однак, з таким висновком суду апеляційна інстанція не може погодитися у зв`язку з наступним.
Визнаючи вину ОСОБА_1 доведеною, суд не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння.
З наявних в матеріалах провадження відеозапису зафіксована зупинка транспортного засобу «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , за порушення правил дорожнього руху – перевищення швидкості, обставини складання стосовно ОСОБА_1 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. 
В ході спілкування з водієм, співробітник поліції з`ясовує, чи не вживав ОСОБА_1 алкоголь чи наркотичні речовини, роз`яснюючи, що у водія виявлені ознаки сп`яніння (час запису 14:20:29). Після чого співробітник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що ним встановлені ознаки перебування водія в стані сп`яніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 зазначає, що не може залишити товар (час запису 14:21:37-14:22:29). 
Після чого співробітник поліції пропонує ОСОБА_1 зателефонувати довіреній особі, яка зможе сісти за кермо транспортного засобу, на що ОСОБА_1 повідомляє, що не має, кому телефонувати, та вимагає, щоб співробітники поліції сіли в його транспортний засіб, щоб проїхати до медичного закладу. 
О 14:25:11 співробітник поліції повторно пропонує водієві пройти огляд, роз`яснює про наявність у водія обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, на що ОСОБА_1 зазначаючи, що готовий проїхати до медичного закладу, вимагає, щоб співробітники поліції сіли в його транспортний засіб, щоб проїхати до медичного закладу. На таку вимогу інший співробітник поліції пропонує ОСОБА_1 викликати інший патруль, який здійснює патрулювання району, для забезпечення безпеки його транспортного засобу, на що ОСОБА_1 наполягає на проїзді в медичний заклад саме на його транспортному засобі (час запису 14:29:56-14:30:15). 
Зважаючи на поведінку водія о 14:30:57 співробітник поліції фіксує факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснює права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та роз`яснює водієві, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Після того, як співробітники поліції сідають в автомобіль для оформлення матеріалів, ОСОБА_1 на своєму транспортному засобі залишає місце складання адміністративних матеріалів, внаслідок чого його транспортний засіб примусово зупиняють співробітники поліції. Під час складання адміністративного матеріалу ОСОБА_1 зазначає, що не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння, проте співробітники поліції повідомляють, що ними вже зафіксовано неодноразову відмову водія від проходження огляду та відбувається процедура оформлення адміністративного матеріалу.
При цьому, з оглянутого відеозапису не вбачається наявність явних візуальних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , його поведінка не надавала об`єктивних підстав для висновку про наявність у останнього ознак наркотичного сп`яніння. Більш того, він був категорично налаштований на проведення його медичного огляду у лікаря нарколога.
Встановлені при огляді відеозапису обставини переконують апеляційний суд у відсутності об`єктивних підозр щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а зафіксовані у направленні на огляд ознаки вочевидь не відповідають зафіксованим на відеозаписі даним. Додатковим доказом такого висновку суду є медичний висновок про проведення того ж дня огляду ОСОБА_1 на стан його наркотичного сп`яніння, відповідно, до якого ОСОБА_1 був тверезим. 
Отже, оглянутий відеозапис демонструє дії працівників поліції, які фактично зводилися до отримання незгоди ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, що за відсутності жодних об`єктивних підстав для такої пропозиції, слід вважати формальним підходом з боку співробітників поліції та можливу провокацію з боку останніх для відмови ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
А сукупність наведених вище обставин переконують суд у штучності створеної ситуації, і вочевидь не слугують підтвердженням провини ОСОБА_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин.
Вказані обставини впливають на встановлену ст.266 КУпАП процедуру огляду на стан, зокрема наркотичного сп`яніння і недотримання вказаної процедури є суттєвим порушенням, оскільки лише дійсна наявність ознак певного сп`яніння у водія надає працівникам поліції право проводити медичний огляд або пропонувати такий огляді у медичному закладі. 
Між тим, сукупність встановлених обставин не слугує підтвердженням провини ОСОБА_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин.
Отже, з урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан сп`яніння не відповідає законодавчо встановленій процедурі, що є підставою для визнання встановленого факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння недійсним.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до непогодження з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що за вже встановлених порушень, суттєво не впливає на висновки суду апеляційної інстанції.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, суд вважає необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Зіненко Анастасії Олександрівни задовольнити. 
Постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 31 жовтня 2025 року в цій справі відносно ОСОБА_1 скасувати і провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 334/6942/25