ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/380/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №707/3766/24 Категорія: 310000000 	Волкова Н. С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Черкаси :

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду із вказаним позовом до відповідача, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 липня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1242-8492. Цей договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) відповідно до Методики НБУ складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.
Кредитний договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також із врахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
За умовами кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 15000,00 грн зі строком кредитування на 300 днів; заявлений строк - 21 день; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день.
Позивач (через партнера АТ КБ «Приватбанк», з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі.
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1242-8492 від 21 липня 2023 року, шляхом здійснення платежів, зазначених у розрахунку заборгованості.
У свою чергу відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 05.12.2024 виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 147 225,00 грн, з яких 15 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 132 225,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Разом з тим, позивачем було прийняте рішення про можливість застосування до відповідачки програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованим процентами у сумі 73 425,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 73 800,00 грн.
Позивач зазначив, що на даний час ОСОБА_1 продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Тому, враховуючи вищезазначене, просив стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1242-8492 від 21 липня 2023 року, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом – 15 000,00 грн; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 58 800,00 грн, а всього 73 800,00 грн та судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн.
РішеннямЧеркаського районного суду Черкаської області від 11 червня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено.
Ухвалюючи рішення суд врахував, що позивачем було надано достатні докази того, що відповідач уклала кредитний договір та отримала суму кредиту. Позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості відповідача, з якого вбачається, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання з виплати кредиту. При цьому, з розрахунку також вбачається, що позивач нараховував відповідачу відсотки за користування кредитом у межах обумовленої в договорі відсоткової ставки та у межах строку кредитування, тобто до 15.05.2024 (п. 4.12 кредитного договору).
Доказів на користь того, що відповідачем було погашено вищевказані суми заборгованості, до суду надано не було. Договір кредиту або його окремі положення у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсним.
Оскільки доказів на користь того, що відповідачем було погашено заборгованість, до суду надано не було, то суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт виконання зобов`язання позивача та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 15 000,00 грн. В свою чергу відповідачем таких доказів не спростовано, що свідчить про наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 15 000,00 грн.
В частині стягнення із ОСОБА_1 відсотків за користування кредитними коштами суд першої інстанції виходив із того, що 24.12.2023, коли набрав чинності ЗУ від 22.11.2023 № 3498-ХІ максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %. Отже, з 24.12.2023 по 15.05.2024 максимальний розмір денної процентної ставки за договором між сторонами цієї справи не міг складати більше 2,5% на день. Проте, на переконання районного суду, такі висновки не впливають на обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки позивач просить стягнути не всю суму відсотків, а лише певну частину, яка залишається обґрунтованою навіть в разі проведення перерахунку відсотків за період з 24.12.2023 по 15.05.2024 виходячи з 2,5 % на день. Із врахуванням меж позовних вимог, суд виснував про обгрунтованість позовних вимог в частині визначених відсотків у розмірі 58 800,00 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру відсотків, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, постановивши нове рішення, відповідно до якого позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задовольнити частково, стягнувши з відповідача 22 875,00 грн, що складається з суми тіла кредиту 15 000,00 грн та процентів у розмірі 7 875,00 грн. 
Апелянт зазначає, що, відповідно до п.2.3 кредитного договору, дата видачі кредиту 21 липня 2023 року, сума кредиту 15 000,00 грн, останній календарний день базового періоду 10 серпня 2023 року, нараховані проценти 7 875,00 грн, всього 22 875,00 грн. На переконання скаржника вона мала можливість за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також звертає увагу суду на ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та на можливість зміни чи визнання недійсними умов договору, які визнані несправедливими та які всупереч принципу добросовісності створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Скаржник зауважує, що з огляду на обставини справи, зокрема на розмір кредиту та процентів, розмір комісійної вигоди вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими. Враховуючи, що тіло кредиту становить 15 000,00 грн, а нараховані проценти за користування тілом кредиту більш ніж в 3 рази перевищують тіло кредиту, то розмір таких процентів вносить істотний дисбаланс договірних прав.
Крім того, скаржник вважає необгрунтованим проведений позивачем розрахунок заборгованості, без підтвердження первинними бухгалтерськими документами. Надані позивачем документи лише констатують наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.
Також до апеляційної скарги відповідачем включено посилання на п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України щодо списання неустойки та інших платежів, сплата яких передбачена відповідними договорами, за прострочення чи неналежне виконання таких договорів.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про безпідставіність та необгрунтованість її доводів, наполягає на законності рішення районного суду та його ухвалення відповідно до норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін..
За правилами ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 73 800,00 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Положеннями ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту порушеного права, як примусове виконання обов`язку в натурі, який застосовується в зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 21 липня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1242-8492, який підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора – А6760.
Згідно з п. 2.2 договору Кредитодавець відкрив Кредитну лінію для Позичальника, шляхом надання Позичальнику грошових коштів (далі - Кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому цим Договором.
Дата видачі кредиту – 21.07.2023. Останній календарний день першого Базового періоду – 10.08.2023. Сума кредиту – 15000,00 грн. Нараховані проценти за користування кредитом – 7875,00 грн. (п. 2.3 Договору).
Згідно з п. 4.6 Договору, спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок Кредиту: Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Кредит вважається наданим Позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку Кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений Позичальником при оформленні Кредиту.
Згідно з п. 4.10. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою процентною ставкою).
Відповідно до п. 4.12 договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту – 15.05.2024. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Продовження строку кредитування сторонами в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Подовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника.
Згідно з п. 4.13 договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає п`ятсот сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотки(-ів).
Згідно з п. 4.14 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за весь строк кредитування складає 150 000,00 грн та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом.
Згідно з п. 8.5 договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування Кредитом на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом до настання дати повернення кредиту, що встановлена п. 4.12. цього Договору.
Пунктом 10.1 Договору перебачено, що пільгова процентна ставка – 2.50 % за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду; знижена процентна ставка – 2.50% за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п.10.2 Договору, право користування Кредитом за Пільговою процентною ставкою протягом першого Базового періоду надається Позичальнику, якщо про це вказано в п. 10.1 Договору за умови, що Позичальник у повному обсязі сплачує проценти за користування Кредитом, нараховані за Пільговою процентною ставкою не пізніше останнього дня першого Базового періоду. У разі несплати Позичальником у повному обсязі нарахованих за Пільговою процентною ставкою відсотків за користування Кредитом не пізніше останнього дня першого Базового періоду, нарахування процентів за користування Кредитом за перший Базовий період здійснюється за Стандартною процентною ставкою (за виключенням періоду нарахування відсотків за Промо-ставкою, якщо Позичальнику було надано право протягом певного періоду сплачувати проценти за користування Кредитом за Промо-ставкою, оскільки нарахування відсотків за Промо-ставкою здійснюється незалежно від того, чи своєчасно і чи у повному обсязі Позичальник виконав зобов?язання з оплати відсотків, нарахованих за Промо-ставкою). Надалі нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється за Стандартною процентною ставкою до моменту повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів. З моменту повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів подальше нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Зниженою процентною ставкою.
Номер особистого електронного платіжного засобу відповідача у договорі був вказаний як НОМЕР_1 (а.с. 17-23).
Крім того, відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора – А6760 підписано паспорт споживчого кредиту, в якому відображено загальну інформацію по кредиту, а також таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1242-8492 (а.с. 31 зв-33).
Листом начальника департаменту АТ КБ «Приватбанк» від 10.12.2024 підтверджується успішність перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay 21.07.2023 на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 в сумі 15 000,00 грн на платіжну карту з номером НОМЕР_1 (а.с. 40).
Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту №1242-8492 від 21.07.2023 ОСОБА_1 через платіжну систему LiqPay видано платіж у розмірі 15 000,00 грн. (а.с. 42).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 05.12.2024 загальна заборгованість позичальника становить 147 225,00 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 15 000,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 132 225,00 грн. З розрахунку також вбачається, що за період з 21.07.2023 по 10.08.2023 відсотки нараховувалися за ставкою – 2,50%; з 11.08.2023 по 15.05.2024 – 3%.
Таким чином, відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися позивачем у межах визначеного п. 4.12 строку кредитування, тому доводи скарги ОСОБА_1 щодо нарахування відсотків поза межами строку кредитування є безпідставними.
Позивачем застосовано до відповідача програму лояльності, яка полягає в частковому списанні заборгованості за нарахованими процентами з 132 225,00 грн до 73 800,00 грн.
Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
На час розгляду справи кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит, є чинним, недійсним у судовому порядку не визнавався, сума боргу по тілу кредиту та нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами позичальником наданими доказами не спростовується.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, встановивши, що відповідач ОСОБА_1 , як позичальник, отримала кредитні кошти за договором та не повернула їх у визначені строки разом із нарахованими відсотками, отже має непогашену заборгованість, вірно вказав про те, що позовні вимоги про стягнення коштів є обґрунтованими.
При цьому суд першої інстанції вірно зауважив, що з 24.12.2023 по 15.05.2024 максимальний розмір денної процентної ставки за договором не міг перевищувати 2,5% відповідно до п. 17 Прикінцевих і перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», хоча позивачем нараховувалися відсотки у розмір 3%, проте вказані висновки не впливають на обгрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки позивач просив стягнути не всю суму відсотків, а лише певну частину, яка залишається обгрунтованою навіть в разі проведення перерахунку відсотків в межах позовних вимог.
З такими висновками суду першої інстанції в цій справі апеляційний суд погоджується повністю, адже вони підтверджуються наявними у справі доказами та ґрунтуються на встановлених фактичних обставинах та правому регулюванні правовідносин сторін, що виникли на підставі кредитного договору.
В частині доводів апелянта щодо належності як доказу наданого позивачем розрахунку заборгованості апеляційний суд зазначає, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку. Зазначена обставина виключає можливість позивачу надати до суду первинні банківські документи, зокрема і виписку по рахунку на підтвердження руху коштів по рахунку позичальника, оскільки товариство не відкриває будь-які рахунки для клієнтів і не формує платіжні доручення та виписки за такими рахунками.
Проте, вказана обставина не звільняє позивача від обов`язку надати до суду розрахунок заборгованості із зазначенням детального розпису нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількості днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом, їх розмір та суму, що і було зроблено позивачем шляхом надання розрахунку за договором 1242-8492 від 21.07.2023 на виконання вимог ст. 81 ЦПК України.
Також апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про стягнення з позичальника непропорційно великої суми відсотків за користування кредитним коштами та посилання скаржника на ч. ч. 1, 2 та 5 Закону України «Про захист прав споживачів», з урахуванням такого.
У даній справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 позичальник не доводить про погашення суми кредитного боргу та нарахованих відсотків принаймні частково, а лише вказує, що всі суми нарахування відсотків є несправедливим, як явно завищені.
Так у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказано, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
У пункті 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
При цьому ч.ч.1, 2, п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (на який посилається скаржник) передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Однак у даному випадку нарахування відсотків проводилося за правомірне користування кредитними коштами, а не відсотків компенсації у разі невиконання споживачем зобов`язань за договором, чого помилково не врахував скаржник.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу відповідача на те, що, укладаючи кредитний договір, позичальник самостійно та добросовісно надала оцінку запропонованим умовам кредитування, зважила на можливість їх дотримання з огляду на наявне фінансове становище та на час укладення договору, вважала їх прийнятними та вигідними для себе, що й отримало вираження у факті надання згоди на укладення правочину та отримання на його підставі кошів кредиту у відповідні строки на зі сплатою визначених відсотків за користування кредитними коштами.
Таким чином за обставин даної справи не можна вести мову про укладення кредитного договору на вкрай невигідних для відповідача умовах.
Посилання скаржника на п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України щодо списання неустойки та інших платежів, сплата яких передбачена відповідними договорами, за прострочення чи неналежне виконання таких договорів у період воєнного стану є необгрунтвоними, оскільки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не включало до розрахунку заборгованості платежі, визначені ст. 625 ЦК України.
Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає.
Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судового збору не проводиться.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 червня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Судді