Справа № 529/1177/25
Провадження № 2/529/245/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

05 березня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого - судді Петренко Л.Є.
за участю секретаря - Звягольської В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 23.12.2025 звернувся до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою, яка сформована в системі «Електронний суд» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.
В обґрунтування позовних вимог представниця позивача вказує, що 17.04.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії № 1541-7241. Відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 9 300 грн. строком кредитування 365 днів зі сплатою відсотків 1 % в день.
Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А9536, для підписання вказаного кредитного договору та підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів.
Позивач, як кредитодавець виконав взяті на себе кредитні зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору. Вказані кошти були перераховані на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті.
Відповідач неналежним чином не виконував свої зобов`язання як наслідок утворилась кредитна заборгованість, яка станом на 22.10.2025 заборгованість становить 32 635 грн. 56 коп., з яких 9 300 грн заборгованість за кредитом, 17 290 грн. 56 коп. заборгованість за нарахованими процентами, 4 650 грн. заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України, заборгованість по комісії 1 395 грн., яку представник позивача і просить стягнути на користь позивача та понесені ним судові витрати.
07.01.2026 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з?явився, в тексті позовної заяви вказав про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду повернуто конвер із судовою повісткою на 05.03.2026, яка надсилалась ОСОБА_1 рекомендованим листом, за зареєстрованою адресою її проживання, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Разом з тим судову повістку на 05.03.2026 відповідачеві ОСОБА_1 доставлено 09.02.2026 о 16 год. 05 хв. у додаток Вайбер (а.с.72).
Однак про дату та час розгляду справи, який було призначено на 09.02.2026 відповідач ОСОБА_1 повідомлений належним чином, отримав також ухвалу про відкриття провадження та копію позову з додатками до нього, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи (а.с.60). 
За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
17.04.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1541-7241, відповідно до умов якого позивач отримав кредит у розмірі 9 300 грн на строк 365 днів, тобто до 16.04.2026, зі сплатою зниженої процентної ставки 0,918 % в день, та стандартної процентної ставки 1,0 % в день. Визначено розмір комісії за видачу кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту (а.с. 11-21).
Договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А9536.
Згідно умов кредитного договору, зокрема п. 4.6, кредитні кошти перераховуються кредитодавцем на банківський рахунок позичальника, який вказаний у п. 13 договору – НОМЕР_1 .
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору (а.с.37, 65).
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх договірних обов`язків в частині погашення кредитної заборгованості, на погашення заборгованості жодного платежу не внесено, тому як наслідок має заборгованість, яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 9 300 грн, заборгованості за відсотками – 17 290 грн. 56 коп., заборгованість за відсотками нарахованими по ст. 625 ЦК України в сумі 4 650 грн., та заборгованість за комісією 1 395 грн (а.с.38-40).
Відповідачем ОСОБА_1 на спростування вказаного розрахунку не подано до суду відповідних доказів, які були б належними та достатніми.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
На офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https://creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають наслідки встановлені договором або законом.
Згідно з ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором зі сторони відповідача, то останній не виконав їх в повному обсязі.
Хоча строк дії договору не закінчився, але позивачем 28.10.2025 направлено на адресу відповідача вимогу про дострокове погашення кредиту, яка не була виконана відповідачем ОСОБА_1 , тому обґрунтованими є вимоги позивача про дострокове повернення тіла кредиту та заборгованості за нарахованими відсотками станом на 21.10.2025.
Вказане узгоджується із правовими висновками, викладеними ВП ВС у постанові від 04.07.2023 у справі № 553/1501/15-ц, що направлення відповідно до частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній до 10 червня 2017 року) вимоги про дострокове повернення кредиту свідчить про дотримання кредитором вимог цього Закону і не позбавляє суд права вирішити позов по суті заявлених вимог за умови, що на час ухвалення рішення минув строк для виконання вимоги і вона не втратила чинності.
Крім того, аналізуючи умови пункту 4.11 Договору, суд дійшов до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням того, що укладеним між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 договором передбачено нарахування вказаного виду комісії. При підписанні кредитного договору відповідач підтвердив, що він обізнаний та погодився з умовою даного договору. Тому заборгованість у розмірі 1 395 грн за комісією, пов`язану з наданням кредиту, підлягає стягненню з відповідачка.
Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 9 300 грн., нарахованих відсотків в сумі 17 290 грн. 56 коп. та комісії в сумі 1 395 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо нарахування позивачем відсотків за ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне. 
Як вбачається з детального розрахунку заборгованості, позивачем з 08.05.2025 по 01.06.2025 нараховувались відповідачеві ОСОБА_1 відсотки по ст. 625 ЦК України загальною сумою 4 650 грн. 
Крім цього, паралельно відбувалось нарахування і відсотків за користування кредитом, строк дії якого на момент нарахування таких не скінчився, строк кредитування 365 днів, тобто до 16.04.2026.
28.10.2025 кредитодавцем відповідачеві ОСОБА_1 надіслана вимога про дострокове повернення кредиту.
Слід зазначити, що нарахування відсотків за користування кредитом та одночасне нарахування відсотків за ч.2 ст.625 ЦК України не відповідає вимогам цивільного законодавства.
Так, право на одержання від позичальника процентів від суми позики передбачено нормами ст.1048 ЦК України.
Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В постанові від 18 березня 2020 року, справа № 902/417/18, Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених ст. 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за "користування кредитом" (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за "користування кредитом", до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. 
Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за ч.2 ст.625 ЦК України нараховувалися до пред?явлення вимога про дострокове повернення кредиту, після цього такі відсотки не нараховувалися.
Отже, беручи до уваги період нарахування вказаних відсотків по ст.625 ЦК України, які нараховувались в період дії кредитних зобов`язань, до звернення позикодавця до позичальника з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, які в свою чергу нараховувались одночасно з відсотками за користування кредитом, тому вимоги позивача в частині стягнення відсотків за ст. 625 ЦК України в сумі 4 650 грн не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому не підлягають до задоволення.
Отже, враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитного договору № 1541-7241 від 17.04.2025 взяті на себе зобов`язання відповідач ОСОБА_1 не виконав, реальна заборгованість за яким становить 27 985 грн. 56 коп., суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягають частковому задоволенню.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог, а саме 85,75 %, в сумі 2 077 грн. 21 коп. 
Керуючись статтями 141, 263-265, 280-282 ЦПК України суд,

ухвалив:
Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», Код ЄДРПОУ 38548598, заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1541-7241 від 17.04.2025, яка складається із заборгованості за тілом кредита в сумі 9 300 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 17 290 грн. 56 коп. та нарахованої комісії, а всього 27 985 (двадцять сім тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн 56 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» витрати по сплаті судового збору в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог, в сумі 2 077 (дві тисячі сімдесят сім) грн. 21 коп. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, а саме безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Головуюча Л.Є. Петренко