Єдиний унікальний номер 725/10845/25 
Номер провадження 2/725/4050/25 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2026 

Чернівецький районний суд міста Чернівців 
в складі:
головуючого судді Скуляк І. А. 
при секретарі Єремчук Т.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (вул. Смаль-Стоцького, 1/28, м. Львів) до ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,- 

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що між ТОВ "Мілоан" та відповідачкою 17.09.2022 року було укладено кредитний договір №5823749. Згідно договору відступлення прав вимоги № 87-МЛ від 27.12.2022 року право вимоги за договором кредиту №5823749 первісний кредитор відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Таким чином, «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є єдиним власником права вимоги за договором кредиту №5823749 від 17.09.2022 року.
Відповідачка належним чином умови вказаного кредитного договору не виконувала, внаслідок чого у неї перед позивачем наявна заборгованість в загальному розмірі 55730 грн., яка складається з: 15000 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 39680 грн. – прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1050 грн. – прострочена заборгованість за комісією.
Справа слухалась у відсутність представника позивача, який в судове засідання не з`явився. Надав клопотання, де просив судове засідання провести у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі. У разі неявки відповідачки не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
 
Відповідачка  ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, а саме розміщенням оголошення про виклик останньої до суду на офіційному сайті суду. Причину своєї неявки не повідомила, відзиву на позов, жодних заяв та клопотань до суду не подала.
 
Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
 
Враховуючи зазначені вище вимоги Закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачки, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення.
 
У зв`язку із тим, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
 
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: 
 
Так, судом встановлено, що між ТОВ "Мілоан" та відповідачкою 17.09.2022 року було укладено кредитний договір №5823749. /а.с. 7-15/. 
Згідно договору відступлення прав вимоги № 87-МЛ від 27.12.2022 року право вимоги за договором кредиту №5823749 первісний кредитор відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Таким чином, «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є єдиним власником права вимоги за договором кредиту №5823749 від 17.09.2022 року. /а.с. 18-26/.
Відповідачка належним чином умови вказаного кредитного договору не виконувала, внаслідок чого у неї перед позивачем наявна заборгованість в загальному розмірі 55730 грн., яка складається з: 15000 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 39680 грн. – прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1050 грн. – прострочена заборгованість за комісією. /а.с. 17/.
Доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні жодному із попередніх кредиторів відповідачкою не надано, а тому вимога позивача про стягнення з відповідачки 55730 грн. ґрунтується на Законі та підлягає задоволенню.
 
Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України) надалі ЦК України) - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
 
Згідно з вимогами статті 546 ЦК України - виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
 
Відповідно до статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
 
Згідно з вимогами статті 624 ЦК України - якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.
 
Пунктом 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
 
Згідно з вимогами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» - якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
 
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.
 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачкою договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
 
Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю.
 
Судовий збір, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 
Тому, оскільки ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог, суд вважає за доцільне стягнути із відповідачки на користь позивача сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
 
Також позивач, у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати які складають із наступного: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. 00 коп.
 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. 
 
Положеннями ст.137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
 
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
 
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
 
Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації.
 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
 
Даючи оцінку зазначеним вище аргументам, суд враховує їх з огляду на складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих представником позивача послуг та виконаних робіт й відповідно приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 гривень 00 копійок підлягають стягненню.
 
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 267-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача – АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, вул. Смаль-Стоцького, 1/28, м. Львів) заборгованість за кредитним договором №5823749 від 17.09.2022 року у розмірі 55730 гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача – АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, вул. Смаль-Стоцького, 1/28, м. Львів) судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень та 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців     Скуляк І. А.