УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №287/1969/25 Головуючий у 1-й інст. Нижник Г. П. 
Номер провадження №33/4805/177/26
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Ткачука Володимира Васильовича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2026 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Олевського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.
Згідно постанови місцевого суду, 17 серпня 2025 року о 21 год. 45 хв. в м. Олевськ по вул. Покальчука 15, водій ОСОБА_1 , керував т/з MAN д.н.з. НОМЕР_1 , з напів причіпом Schmits д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на шлагбаум. При ДТП отримав механічні пошкодження авто з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду захисник Ткачук В.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження відносно нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не дав належної і об`єктивної оцінки фактичним обставинам справи та наявним доказам, внаслідок чого ухвалив постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом немає, а відеозаписи не є належними доказами.
Одночасно він просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що справа розглянута без його участі, а постанову суду він отримав тільки 04.12.2025. 
З матеріалів справи вбачається, що остання розглянута без участі ОСОБА_1 та його захисника. В той же час, постанова суду вручена захисникові тільки 04.12.2025 (а.с. 29). Апеляційна скарга подана в межах 10 днів з цієї дати. 
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
ОСОБА_1 та його захиснику – адвокату Ткачуку В.В. була надана можливість апеляційним судом надати свої покази у справі, проте вони цим не скористалися. Будучи належним чином повідомлені про місце і час судового засідання останні у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися. Від захисника Ткачука В.В. надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у їх відсутності на підставі, викладених підстав та задовольнити. 
Нормами чинного КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.
При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати письмові пояснення щодо обставин справи, подавати докази та залучити захисника для представництва та захисту її інтересів підчас розгляду справи в суді.
Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки не буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності .
За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч. 6 ст. 294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду було дотримано у достатньому обсязі і висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, грунтуються на належних та допустимих доказах. 
Так, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Зазначена норма є бланкетною і при встановленні винуватості особи необхідно встановити пункт ПДР України, який порушено водієм і який, окрім того, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із останнім.
Причинно-наслідковий зв`язок між пригодою та порушенням ПДР України встановлюється у кожному конкретному випадку на підставі повного і всебічного дослідження доказів зібраних працівниками поліції та наданих учасниками.
Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 426277 від 17.08.2025, 17 серпня 2025 року о 21 год. 45 хв. в м. Олевськ по вул. Покальчука 15, водій ОСОБА_1 , керував т/з MAN д.н.з. НОМЕР_1 , з напів причіпом Schmits д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на шлагбаум. При ДТП отримав механічні пошкодження авто з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
За положеннями пункту 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Судом першої інстанції досліджено докази:
- письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , який зазначив, що по вул.Покальчука, 15 в м.Олевськ знаходиться орендована ним площадка, на якій розміщено митний термінал. В`їзд на територію здійснюється через шлагбаум, а сама територія перебуває під відеонаглядом. 16.08.2025 на вказану територію заїхав автомобіль MAN д.н.з. НОМЕР_1 , з напів причіпом, д.н.з. НОМЕР_2 , та залишився чекати робочого дня для огляду. 17.08.2025 йому зателефонував охоронець та повідомив, що водій вказаного вантажного автомобіля раптово почав рух з території та збив шлагбаум, зламавши його. Водій, як стало відомо, це ОСОБА_1 , візуально перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5);
- схему місця ДТП, на якій зафіксовано автомобіль MAN д.н.з. НОМЕР_1 , з напів причіпом, д.н.з. НОМЕР_2 , на майданчику по вул.Покальчука, 15 перед шлагбаумом, який позначено місцем ДТП (а.с. 4);
- додаток до схеми, згідно якого на передній частині автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_1 , зафіксовано пошкодження лакофарбового покриття переднього бамперу та капоту (а.с. 4 зворот); 
- рапорт поліцейського СРНН ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області молодшого лейтенанта поліції Рудник Д. від 18.08.2025, який вказав про надходження повідомлення про пошкодження шлагбауму на території митного контролю автомобілем MAN д.н.з. НОМЕР_1 , з напів причіпом, д.н.з. НОМЕР_2 . На місці було встановлено, що водієм цього ТЗ є ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння водій спочатку погодився, але потім почав затягувати огляд, що було розцінено, як відмову від проходження огляду та складено протоколи за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП (а.с. 3). 
Проаналізувавши вищевказані докази, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що виразилося у порушення ним п. 12.1 ПДР України. 
Апеляційної суд відхиляє доводи скарги про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_1 з підстав відсутності доказів керування ним транспортним засобом з огляду на наступне.
Так, особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, зазначені у розділі ІХ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі – Інструкція № 1395).
Зокрема, у п. 4 розділу ІХ Інструкція № 1395 наведено вимоги до схеми місця ДТП щодо зображення та фіксації об`єктів, які б дозволяли визначити місце розташування ТЗ та місце їх зіткнення. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів. 
Згідно п. 2 розділу ІІ Інструкції № 1395 протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Як вбачається зі схеми місця ДТП, місце зіткнення ТЗ з шлагбаумом позначено цифрою «4» і знаходиться перед передньою частиною автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_1 , який має пошкодження лакофарбового покриття у передній частині, що підтверджує пояснення свідка ОСОБА_3 та зміст рапорту поліцейського Рудник Д. про те, що саме вказаним автомобілем здійснено наїзд на шлагбаум огородженої території по вул.Покальчука, 15 в м.Олевськ.
При цьому, за змістом вказаних документів, про пригоду повідомив охоронець території, який був безпосереднім свідком ДТП, і на місці події працівниками поліції було виявлено тільки особу, яка притягається до адміністративної відповідальності і яка є водієм автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_1 . 
ОСОБА_1 підписав схему місця ДТП та підтвердив дані про пошкодження ТЗ у додатку до нього. Також, ОСОБА_1 підписав протокол серії ЕПР1 № 426277 від 17.08.2025 і будь-яких зауважень щодо змісту протоколу не висловив, що свідчить про згоду зі змістом останнього. При цьому, ОСОБА_1 добровільно 27.11.2025 сплатив штраф і судовий збір на виконання постанови Олевського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2026 року (а.с. 23-24). 
Інших доказів, які б свідчили про те, що в момент ДТП за кермом автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого є ОСОБА_1 і який виявлений на місці ДТП, перебувала інша особа, суду не надано, як і доказів передачі керування ОСОБА_1 транспортного засобу сторонній особі.
Посилання захисника неналежність відеозаписів «Чилій 1» та «Чилій 2» суд не приймає до уваги, оскільки вказані записи, за змістом мотивувальної частини постанови Олевського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2026 року, не були предметом дослідження і відсутні в матеріалах справи. 
Отже, сукупність досліджених доказів, свідчить про те, що автомобілем MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , під час ДТП керував саме ОСОБА_1 , який є водієм даного ТЗ у розумінні п. 1.10 ПДР України. Вказані вище докази є достатніми та належними для встановлення винуватості ОСОБА_1 . 
Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом докази є достатніми для висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, як і підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Олевського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2026 року.
Апеляційну скаргу Ткачука Володимира Васильовича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Олевського районного суду Житомирської області від 12 листопада 2026 року - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Григорусь Н.Й.