Справа № 740/5305/25
Провадження № 2/740/204/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2026 року       м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Дударця Д.В.,
за участю секретаря Каленіченко Т.О.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Ніжина в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача
У вересні 2025 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності.
Позовні вимоги мотивовано тим, що домоволодіння АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_3 , а членами: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відтак, кожен із них мав право власності на 1/4 частку будинку, який знаходився в їхньому спільному володінні та користуванні. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/4 частка спірного житлового будинку.
Спадкоємцями спадкового майна були дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_1 , які фактично успадкували по 1/8 частці вищезазначеного житлового будинку, але своїх спадкових прав не оформили.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшли 3/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 (1/4 частка як члена колгоспного двору та 1/8 частка успадкована після смерті чоловіка). 
На випадок своєї смерті ОСОБА_4 30 січня 2025 року склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла сину ОСОБА_1 , який прийняв спадщину.
Позивачі зазначали, що із введенням у дію Закону України «Про власність» колгоспні двори було ліквідовано, але ніхто із зареєстрованих осіб у будинку станом на 15.04.1991 в установленому порядку не отримали свідоцтва та не зареєстрували права власності на зазначене майно.
Для оформлення своїх спадкових прав позивач ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове майно.
Окрім того, позивачі позбавлені можливості зареєструвати права власності по 1/4 частці спадкового будинку як за членами колишнього колгоспного двору.
Враховуючи те, що зазначені обставини є перешкодою в оформленні їх прав на частку спадкового майна, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися за захистом своїх прав до суду та просили:
- визнати за ними право власності по 1/4 частці за кожним на житловий будинок АДРЕСА_1 як за членами колишнього колгоспного двору;
- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 ;
- визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 .
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 17.09.2025 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та у справі призначено підготовче засідання на 16.01.2026, яке було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні та призначено розгляд справи на 10.04.2026.
У підготовче засідання учасники справи не з`явилися. Позивачі подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, в якій позов просили задовольнити, а представник відповідача у поданій до суду письмовій заяві заявлені позовні вимоги визнав. 
Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судом, та норми права, які були застосовані 
Судом встановлено, що відповідно до довідки (витягу з погосподарської книги), виданої Лосинівською селищною радою Ніжинського району Чернігівської області 13.06.2025 № 124, згідно з погосподарської книги № 2 в с. Данина станом на 15.04.1991 домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , відносилося до суспільної групи колгоспний двір та в ньому проживали: ОСОБА_3 голова та члени сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15.04.1991 регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.
Відповідно до ст. 86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.
Згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:
- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;
- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;
- згідно зі ст. 4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.
Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15.04.1991 у ньому проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен із яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/4 частці.
Згідно з пунктом 5 «Прикінцевих та перехідних положень»ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - норми ЦК УРСР 1963 року.
Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.
При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).
Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно зі ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.
За змістом частин 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Данина Ніжинського району Чернігівської області помер батько позивачів ОСОБА_3 .
До складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , увійшла 1/4 частка житлового будинку АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою № 6-160 Данинського старостинського округу Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області від 08 вересня 2025 року ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті за зазначеною адресою проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_5 та внук ОСОБА_6 .
12 березня 2001 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом Ніжинською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 126/2001 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . 12.03.2001 на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Жовтнева революція», що знаходиться в селі Данина Ніжинського району Чернігівської області, розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки (паю) в натурі на місцевості.
Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року, будучи спадкоємцями за законом, прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, успадкувавши по 1/8 частці спадкового будинку.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Данина Ніжинського району Чернігівської області.
До складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , увійшли 3/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 (1/4 частка як члена колгоспного двору та 1/8 частка успадкована після смерті чоловіка).
Відповідно до довідки Данинського старостинського округу Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області від 08 вересня 2025 року № 6-159 ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті за зазначеною адресою проживали та були зареєстровані: син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_5 та внук ОСОБА_6 .
На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, який 30.01.2025 посвідчений старостою Данинського старостинського округу Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, відповідно до якого все її майно, заповідає ОСОБА_1 . Заповіт не змінювався і не відмінявся.
Як вбачається з копії спадкової справи № 136/2025, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся ОСОБА_1 .
Отже, ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом успадкував після смерті матері її частку у вищезазначеному житловому будинку в розмірі 3/8 частки.
Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
Статтею 1223 ЦК Кодексу передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
19 серпня 2025 року державний нотаріус Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом, оскільки спадковий будинок зареєстровано за колгоспним двором.
Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Відповідно до ст. 328 ЦК України особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Мотивована оцінка і висновки суду
Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач ОСОБА_1 набув право власності на 1/8 частку житлового будинку та приналежних будівель, як спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_3 та на 3/8 частки житлового будинку та приналежних будівель, як спадкоємець за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , а також позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право по 1/4 частці як члени колишнього колгоспного двору, однак не можуть отримати правовстановлюючі документи на відповідні частки нерухоме майно, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.
На підставі наведеного, керуючись статями 10, 12, 13, 76, 80, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, статтями 525, 526, 548, 549 ЦК Української РСР (1963 року), 1223, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, суд 
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 як за членаном колишнього колгоспного двору.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 ;
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 як за членом колишнього колгоспного двору.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Лосинівська селищна рада Ніжинського району Чернігівської області, адреса: вул. Шевченка, 2, с. Лосинівка, Ніжинський район, Чернігівська область, код ЄДРПОУ: 04412461.

Суддя         Дмитро ДУДАРЕЦЬ