Справа № 526/3387/25
Провадження № 2/526/358/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

21 квітня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - Киричка С.А.,
з участю секретаря – Широколави О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу№ 526/3387/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

29 жовтня 2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 115 624,99 грн., а також судового збору та витрат на професійну правову допомогу в сумі 8 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.01.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №1255518 за продуктом «NewShort», відповідно до умов якого ТОВ "Селфі Кредит" надало відповідачу кредит в розмірі 25 000,00 грн. строком 365 днів, з періодичністю зі сплати спроцентів кожні 5 днів, а відповідачка зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за даним договором виконало повністю, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та строк, визначений умовами Договору.
Однак відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитними договором.
21.06.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №21062024, відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до ОСОБА_1 .
Однак після відступлення прав грошової вимоги, ОСОБА_1 погашення існуючої заборгованості не здійснює, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 115 624,99 грн., з яких: 24 999,99 грн. заборгованість за тілом кредиту; 90 625,00 грн. заборгованість за процентами.
За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість у примусовому порядку.
Ухвалою від 05 листопада 2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. 
Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» копію ухвали про відкриття провадження отримав 06.11.2025, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі.
12 грудня 2025 року від представника відповідача адвоката Хоруженка С.Г. надійшов відзив на позов, в якому вважає, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідач вказує на те, що позивачем не надано доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку передбачену Законом України «Про електронну комерцію», як і належність електронного підпису відповідачу, підтвердження його реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту. Вважає, що позивачем не доведено укладення спірного кредитного договору, як і не доведено нібито отримання відповідачем коштів. 
Разом з тим, заперчує в частині позовних позовних щодо стягнення з відповідача нарахованих відсотків у розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом у розмірі 90 625, 00 грн., оскільки відповідно до Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %, тоді як позивачем в період з 23.01.2024 по 22.01.2025 було здійснено нарахування за денною ставкою 2,50 %. За цих обставин, проти задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості заперечує в повному обсязі, а також щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн, оскільки позивачем не надано доказів понесених ним витрат, а також вважає вказану суму не співмірною зі складністю справи.
03 березня 2025 р. від представника позивача адвоката Усенка М.І. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких просить позовні вимоги задовольнити зазначаючи, що пояснення відповідача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно п. 7.1. кредитного договору №1255518 від 23.01.2024 року, договір укладений за допомогою ІКС Товариства, шляхом підписання його тексту електронними підписами почергово Споживачем – в особистому кабінеті та Товариством, перед укладення договору Товариство здійснює віддалену ідентифікацію споживача з метою надання фінансових послуг.  Ацепт договору відповідачем здійснено шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, що відображено у самому договорі про споживчий кредит №1255518 від 23.01.2024, графіку платежів, та паспорті споживчого кредиту. Отже, відповідач був у повній мірі поінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства. Щодо нарахованих відсотків позивач наголошує на тому, що ОСОБА_1 уклав даний договір, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики у зв`язку з їх прийняттям, та кредитодавцем у свою чергу чітко виконано всі умови договору у тому числі щодо нарахування процентів за кредитним договором №1255518 від 23.01.2024. 
Таким чином, відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо поверненя кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору. Щодо тверджень відповідача про необґрунтованість розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн., запречує, оскільки вважає, що така сума є обґрунтованою та узгоджується з положеннями чинного законодавства і судової практики.
У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне.
Судом встановлено, що 23.01.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладений Договір №1255518 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», відповідно до якого ОСОБА_1 наданий кредит у сумі 25 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом строком на 365 днів (а. с. 6 зворот, 9).
Відповідно до пункту 1.5.1. договору стандартна процентна ставка становить 2.5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у пункті 1.3 цього Договору.
Пунктом 1.5.2. визначено, що знижена процентна ставка становить 1,375% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 28.01.2024 або протягом тьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Згідно з пунктом 1.7.1. договору, за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 542068,32% річних.
Відповідно до п. 1.8 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: з стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 253125,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 251718,75 грн.
Відповідно до пункту 2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох каледарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 23.01.2024 року.
Відповідно до п. 3.1 договору, проценти, що нараховуються за цим Договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".
Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту (а. с. 10).
На підтвердження надання інформації споживачу до укладення договору позивач долучив до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту, яким ОСОБА_1 підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови та порядок отримання кредиту, строків кредитування, тощо, який підписано відповідачем 23.01.2024 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора Р418 (а.с. 11 зворот, 12).
Згідно із листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 30.09.2025 №20250930-6512, підтверджено успішне перерахування грошових коштів 23.01.2024 у розмірі 25 000,00 грн на картку № НОМЕР_2 (а.с.14 зворот)
Таким чином, відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Селфі Кредит» було виконано свої зобов`язання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором, шляхом перерахунку коштів на зазначений картковий рахунок відповідача.
Згідно із розрахунком заборгованості станом на 21.06.2024 ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №1255518 від 23.01.2024 в сумі 115 624,99 грн, що складається з: заборгованість за тілом кредиту 24 999,99 грн; заборгованість за процентами 90 625,00 грн, де також маються відомості про часткову оплату ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості 28.01.2024 -1718,75 грн; 0,01 грн. (а.с. 15-17). Даний розрахунок також містить поденний розрахунок відсотків за період з 23.01.2024 по 21.06.2024. 
На підставі договору факторингу № 21062024 від 21.06.2024, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників, згідно з яким відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Селфі Кредит», у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 , за кредитним договором № 1255518 від 23.01.2024 (а.с. 18-23).
Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №21062024 від 21.06.2024, заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Кредит Капітал» складає 115624,99 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 24 999,99 грн; заборгованості за відсотками 90 625,00 грн (а.с. 23-зворот).
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслано на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу від 16.10.2025 за вих. № 23690349, в якій повідомило відповідача про перехід права вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», та про необхідність виконати зобов`язання за кредитним договором № 1255518 від 23.01.2024 шляхом сплати коштів в сумі 115 624,99 грн (а.с. 25 зворот). Станом на час розгляду справи доказів щодо виконання вказаної досудової вимоги відповідачем матеріали справи не містять.
Так, положеннями пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частинами першою та другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За приписами частин першої, другої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Положеннями частини першої статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України).
Частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
У відповідності до вимог частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Так, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року №675-VIII.
Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до положень частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону).
За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання споживчого кредиту №1255518 від 23.01.2024 містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату її видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування.
Пунктом 7.1 кредитного договору його сторони погодили, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) товариства, шляхом підписання його тексту електронними підписами почергово- Споживачем – в особистому кабінеті, та Товариством. Доступ до якого забезпечується споживачу шляхом введення у відповідне поле Вебсайту коду доступу , автоматично згенерованого та надісланого йому ІКС Товариства но номер телефону , який був введений Споживачем на веб-сайт і який визначений Товариством як фінансовий в розумінні законодавства.(п. 7.2 Договору)
За змістом п. 9.6. договору, позичальник, зокрема, підписуючи цей Договір про укладення кредитного договору, підтвердив, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону україни «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч.1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщені на Веб-сайті; він ознайомлений з Правилами, повністю їх розуміє і приймає (погоджується) з ними.
Відповідно до п. 9.9 Договору строни домовились, що примірник цього договору вважається отриманим споживачем, якщо Товариство його направило на електронну адресу вказану споживачем в Особистому кабінеті/Договорі/та/або безпосередньо в Особистий кабінет. Примірник договору , а також додатки до нього надсилаються Споживачу одразу після його підписання, але до початку надання кредиту. 
У реквізитах підписантів кредитного договору зазначено, що позичальник підписав вказаний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Враховуючи умови та зміст кредитного договору, його було укладено на сайті кредитодавця та ОСОБА_1 підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р418. При цьому, без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства та ідентифікації позичальника, такий договір не був би укладений.
Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19, провадження №61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20, провадження №61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20, провадження №61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20, провадження №61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі №234/7298/20, провадження №61-2902св21.
Договір містить паспортні дані, податковий номер, номер засобів зв`язку, поштову та електронну адресу ОСОБА_1 . Доказів на спростування факту підписання відповідачем спірного договору до суду не надано.
Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту. (а.с. 10)
Додатком № 2 до договору є інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг. (а.с. 11)
Паспорт споживчого кредиту містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші правові аспекти (а.с.11- 12).
Згідно із довідкою ТОВ «Селфі кредит» про ідентифікацію, підписаною заступником директора операційних питань ТОВ «Селфі Кредит» Черненком О., відповідач ОСОБА_1 , ідентифікований ТОВ «Селфі Кредит», як позичальник за укладеним договором, одноразовий ідентифікатор Р418, час відправки ідентифікатора позичальнику 23.01.2024 21:19:39, номер телефону на який було відправлено ідентифікатор 380689929739. (а.с. 13).
Ідентифікація позичальника як споживача фінансових послуг на веб-сайті товариства проведена відповідно до закону, оскільки ОСОБА_1 передав кредитору персональні дані паспорта, ідентифікаційного номера, дані банківської картки, на яку слід перерахувати кошти, номер телефону, адресу електронної пошти, тощо.
З урахуванням наведеного, суд встановив, що для укладення електронного договору №1255518 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 23.01.2024 відповідач здійснив всі необхідні дії, передбачені Правилами, подав відповідну заявку, вказав свої персональні дані, підписавши електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора – Р418, що підтверджується власне кредитним договором та довідкою про ідентифікацію, а отже, даний договір укладений у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, не доведено, що він не використовував одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Разом з тим, уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
На момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 не звертався до позивача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, фактично погодився зі всіма умовами такого договору.
На час розгляду справи зазначений договір, за яким відповідач отримав кредит, є чинним та недійсним у судовому порядку не визнавався.
Відповідач, відповідно до ст. 15 Закону «Про споживче кредитування», у випадку, якщо він вважав умови кредитування для себе неприйнятними мав змогу і після підписання кредитного договору відмовитись від нього протягом 14 днів з моменту укладення договору, та протягом ще 7 днів повернути кредит та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит.
Такі ж умови містяться й в самому договорі.
Таким чином, враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, суд вважає, що відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із ТОВ «Селфі Кредит», або відмовитись від нього протягом 14 днів з моменту укладення договору.
Проте, ОСОБА_1 цього не зробив, натомість понад один рік користується кредитними коштами, отриманими від позивача. 
Положеннями частини першої статті 510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
За нормою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Частиною першою статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як визначено частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно із статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку погашення кредиту.
Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за №361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за №278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за №667/11010/14-ц.
При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит, що узгоджується з положеннями статті 517 ЦК України.
Як убачається з матеріалів справи, 21.06.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір факторингу №21062024, відповідно до якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФК «Кредит Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до ОСОБА_1 за договором № 1255518 від 23.01.2024, що зокрема підтверджується витягом з Реєстру боржників до відповідного договору факторингу, актом приймання-передачі відповідного Реєстру боржників, платіжною інструкцією від 21.06.2024 про проведення оплати за договором факторингу.
Як вбачається з Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №21062024 від 21.06.2024, заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Кредит Капітал» складає 115624,99 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 24 999,99 грн; заборгованості за відсотками 90 625,00 грн. 
Отже, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №1255518 від 23.01.2024.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язаннівстановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Також ч.3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Ч.1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З приводу тверджень представника відповідача, що матеріали справи не містять належних доказів отримання відповідачем кредитних коштів за вказаним договором, суд зауважує, що кредит було надано шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача НОМЕР_3 , що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» №20250930-6512 від 30.09.2025 про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на суму 25000,00 грн та розрахунком заборгованості за даним договором, згідно якого, 23.01.2024 ОСОБА_1 було нараховано тіло кредиту в сумі 25 000,00 грн. З огляду на наведене, такі посилання представника відповідача на увагу суду не заслуговують.
Таким чином, суд приходить до висновку, що подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Договір відступлення прав вимоги підтверджує перехід прав грошової вимоги, які належали ТОВ «Селфі Кредит» за кредитним договором, до позивача по справі.
Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунки заборгованості не спростував, тому оскільки матеріали справи свідчать про невиконання позичальником ОСОБА_1 умов Договору №1255518 про надання споживчого кредиту від 23 січня 2024 року, відтак позов у частині стягнення з відповідача простроченої заборгованості за тілом кредиту згідно вказаного договору у розмірі 24 999,99 грн., підлягає до задоволення.
Що стосується позову в частині стягнення з відповідача простроченої заборгованості за сумою відсотків у розмірі 90 625 грн, то суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Так, загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом №3498-IX від 22.11.2023.
Закон України від 22.11.2023 за №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» приписано надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу (тобто не банкам), та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Як убачається із позовної заяви, змісту договору про надання споживчого кредиту №1255518 від 23.01.2024 та розрахунку заборгованості, проценти за користування кредитними коштами нараховувалися з 23.01.2024 по 28.01.2024, по 343,75 грн, виходячи з відсоткової ставки 1,375 % на день, оскільки відповідачем були виконані умови договору передбачені п. 1.5.2. та здійснено часткове дострокове повернення кредиту, та споживач, як учасник Програми лояльності, отримав від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в подальшому з 29.01.2024 по 21.06.2024 по 625 грн, виходячи з відсоткової ставки 2,5% на день. 
З урахуванням викладеного, суд вважає, що для визначення розміру заборгованості за процентами за кредитним договором за період із 23.04.2024 до 21.06.2024 слід застосовувати процентну ставку -1,5% на день, тоді як застосований розмір процентної ставки 2,5% за період з 23.01.2024 по 22.04.2024 є таким, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Оскільки сума боргу за тілом кредиту складає 24 999,99 грн, відповідно із 23.04.2024 до 21.06.2024 (60 календарних днів) розмір процентів становить 375 грн., за день, із розрахунку (24 999,99 (тіло кредиту)/100*1.5 (денна процентна ставка)*60 (кількість днів).
Розмір процентів за період з 23.01.2024 по 22.04.2024 становить 54 843,75 грн., з 23.04.2024 по 21.06.2024 згідно із розрахунком складає 22 500 грн. 
Таким чином, загальний розмір несплачених процентів складає 77 343,75 грн (54 843,75 +22 500,00) та саме така сума боргу за процентами підлягає стягненню із відповідача.
У решті позову в частині стягнення процентів суд відмовляє.
За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №1255518 про надання споживчого кредиту від 21.06.2024 у розмірі 102 343,74 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 24 999,99 грн, заборгованість за процентами у розмірі 77 343,75 грн.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 2 422,40 грн, які він сплатив згідно платіжної інструкції №25065 від 14.10.2025 (а.с.6) 
Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ( 88,51%) , що становить 2 144,07 грн.
Також, у позовній заяві позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 гривень.
Суд враховує, що ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до матеріалів справи долучено наступні документи: договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет»; акт наданих послуг №1189 до договору №0107 про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 року, детальний опис від 08.10.2025 наданих послуг до акту № 1189 за договором про надання правової (правничої допомоги) № 0107 від 01.07.2025; копію ордера №1381377.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Таким чином, зі ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог ( 88,51%) витрати на правничу допомогу, що складає 7 080, 80 грн., 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81,89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,- 

у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28; (код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за кредитним договором № 1255518 від 23.01.2024 в розмірі 102 343 (сто дві тисячі триста сорок три ) грн, 74 коп. з яких: 
-24 999 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 99 коп. - заборгованість за тілом кредиту;
-77 343 (сімдесят сім тисяч триста сорок три ) грн. 75 коп. - заборгованість за процентами;
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28; (код ЄДРПОУ 35234236) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 144, 07 грн. та понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7 080,80 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 квітня 2026 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Смаль Стоцького, 1, корпус 28, ЄДРПОУ: 35234236;

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 . 

Суддя: С. А. Киричок