Справа № 352/224/26
Провадження № 1-кп/352/158/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 , 
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025091250000117 від 28.04.2025 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, працює на посаді підсобного робітника ТОВ "СпецБудМонтаж-Інжиніринг", раніше не судимого
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч. 4 ст. 358, ст.336 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.
У лютому 2025 року у ОСОБА_5 виник умисел на виготовлення завідомо підроблених документів, з метою подальшого їх використання для ухилення від проходження військової служби, шляхом отримання відстрочки від призову під час мобілізації, на особливий період. 
Достовірно знаючи, що пенсійне посвідчення по інвалідності та довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (надалі довідка) є офіційними документами, оскільки містять зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, порядок видачі яких передбачений Постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 19.01.2024 "Про внесення Змін до Порядку оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії" та наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.12.2012 № 1066 "Про затвердження технічного опису бланків форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях", з метою незаконного набуття права на відстрочку від мобілізації, вирішив підробити пенсійне посвідчення та довідку для подальшого особистого використання. 
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 в лютому 2025 року, перебуваючи за місцем проживання, через мобільний додаток «Телеграм» замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи пенсійне посвідчення та довідку на ім`я дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступивши таким чином з указаною невстановленою особою в попередню злочинну змову, та діючи умисно, безпосередньо виконав частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційного документу, надавши невстановленій особі фотокартку своєї дружини, фотозображення паспортних даних на її ім`я, які необхідно використати при підробленні документу. 
У свою чергу, невстановлена досудовим розслідування особа, у невстановлений час та місці, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , виконала іншу частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційного документу, а саме за допомогою засобів оперативної поліграфії струминним способом друкування, із використанням попередньо отриманої від ОСОБА_5 інформації (фотокартки, фотозображення паспортних даних ім`я дружини), підробила офіційні документи, а саме пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 та довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 986053 від 01.11.2024, які перебувають в офіційному обігу. 
Після цього, невстановлена у ході досудового розслідування особа за заздалегідь обумовлену винагороду, засобами поштового зв`язку передала ОСОБА_5 підроблене пенсійне посвідчення та довідку з метою їх подальшого використання. 
Відтак, ОСОБА_5 , діючи за вказаних вище обставин, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, безпосередньо виконавши частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційного документа, шляхом надання фотокартки та фотозображення паспортних даних на ім`я його дружини ОСОБА_6 , які необхідно зазначити при підробленні документа, без відома останньої, вчинив підроблення офіційних документів. 
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, тобто підроблення посвідчення та іншого офіційного документа, які видаються та посвідчуються установою, і які надають права та звільняють від обов`язків, з метою особистого використання, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Також, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, на початку березня 2025 року, достовірно знаючи, що наявні у нього пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 та довідка до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 986053 від 01.11.2024 є підробленими та у встановлений законом спосіб його дружині не видавались, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, вирішив використати указані офіційні документи. 
3 цією метою, ОСОБА_5 , 12.03.2025 особисто подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації на особливий період, до якої долучив копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 та довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 986053 від 01.11.2024, в які внесено завідомо недостовірні відомості. 
Як результат, ввівши в оману посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до вимог постанови № 560 від 16.05.2024 Кабінету Міністрів України, згідно витягу з наказу № 9/2025 від 14.03.2025 надано ОСОБА_5 відстрочку від мобілізації, на підставі п. 11 ч.1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", до 08.05.2025.
Не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, охоплене єдиним умислом, у травні 2025 року, достовірно знаючи, що наявні у нього пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 та довідка до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 986053 від 01.11.2024 є підробленими та у встановлений законом спосіб його дружині не видавались, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, вирішив знову використати указані офіційні документи. 
3 цією метою, ОСОБА_5 12.05.2025 особисто подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації, на особливий період, до якої долучив копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 та довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 986053 від 01.11.2024, в які внесено завідомо недостовірні відомості. 
Як результат, ввівши в оману посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до вимог постанови № 560 від 16.05.2024 Кабінету Міністрів України, згідно витягу з наказу № 18/2025 від 13.05.2025 надано ОСОБА_5 відстрочку від мобілізації, на підставі п. 11 ч.1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", до 07.08.2025. достовірно 
У подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, достовірно знаючи, що наявні у нього пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_6 та довідка до акту огляду медико-соціальної, експертної комісії серії 12 ААВ № 986053 від 01.11.2024 є підробленими, та у встановлений законом спосіб його дружині не видавались, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, вирішив знову використати указані офіційні документи. 
З цією метою ОСОБА_5 05.08.2025 особисто подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації на особливий період, до якої долучив копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 та довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 986053 від 01.11.2024, в які внесено завідомо недостовірні відомості.
Як результат, ввівши в оману посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до вимог постанови № 560 від 16.05.2024 року Кабінету Міністрів України, згідно витягу з наказу № 28/2025 від 08.08.2025 надано ОСОБА_5 відстрочку від мобілізації, на підставі п. 11 ч.1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", 05.11.2025. 
Надалі, продовжуючи до реалізовувати свій злочинний умисел, у зв`язку з внесенням змін до постанови № 560 від 16.05.2024 Кабінету Міністрів України ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що наявні у нього пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 та довідка до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 AAB № 986053 від 01.11.2024 є підробленими та у встановлений законом спосіб його дружині не видавались, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, вирішив знову використати указані офіційні документи. 
Так, ОСОБА_5 06.11.2025 особисто подав до територіального відділення центру надання адміністративних послуг у м. Івано-Франківськ заяву про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації, на особливий період, до якої долучив копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 та довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 AAB № 986053 від 01.11.2024, в які внесено завідомо недостовірні відомості. 
Далі вищевказана заява засобами електронного документообігу надіслана на розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де комісія під час розгляду заяви помітила ознаки підробки документів та надала до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області запит щодо підтвердження наявності інвалідності у дружини ОСОБА_5 . Згідно отриманої відповіді вказано, що ОСОБА_7 не перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України та пенсію по інвалідності не отримує, а тому згідно витягу з протоколу № 46/2025 від 21.11.2025 ОСОБА_5 відмовлено у наданні відстрочки від мобілізації. 
Таким чином,  ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підроблених документів.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, всупереч статті 65 Конституції України, згідно якої передбачається, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів обов`язком громадян України, ОСОБА_5 вирішив ухилитись від проходження військової служби шляхом отримання відстрочки від призову під час мобілізації, на особливий період. 
У відповідності до статті 17 Закону України «Про оборону України» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. 
12.03.2025 військовозобов`язаний ОСОБА_5 за результатом проведеного медичного огляду військово-лікарською комісією на підставі Положення «Про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 визнаний придатним до військової служби. 
Діючи умисно, ОСОБА_5 12.03.2025 особисто подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації, на особливий період, до якої долучив копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 та довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ № 986053 від 01.11.2024, в які внесено завідомо недостовірні відомості. Як результат, ввівши в оману посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до вимог постанови № 560 від 16.05.2024 Кабінету Міністрів України, згідно витягу з наказу № 9/2025 від 14.03.2025 надано ОСОБА_5 відстрочку від мобілізації, на підставі п. 11 ч.1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", до 08.05.2025. 
В аналогічний спосіб військовозобов`язаний ОСОБА_5 , діючи умисно у 12.05.2025 особисто подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації, на особливий період, до якої долучив копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_8 та довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 986053 від 01.11.2024, в які внесено завідомо недостовірні відомості. 
Як результат, ввівши в оману посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до вимог постанови № 560 від 16.05.2024 Кабінету Міністрів України, згідно витягу з наказу № 18/2025 від 13.05.2025 надано ОСОБА_5 відстрочку від мобілізації, на підставі п. 11 ч.1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", до 07.08.2025. 
Також, ОСОБА_5 діючи умисно, 05.08.2025 особисто подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації, на особливий період, до якої долучив копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 та довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 986053 від 01.11.2024, в які внесено завідомо недостовірні відомості.
Як результат, ввівши в оману посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до вимог постанови № 560 від 16.05.2024 Кабінету Міністрів України, згідно витягу з наказу № 28/2025 від 08.08.2025 надано ОСОБА_5 відстрочку від мобілізації на підставі п. 11 ч.1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" до 05.11.2025. 
Не зупиняючись на досягнутому, 06.11.2025 ОСОБА_5 користуючись послугами Івано-Франківського центру надання адміністративних послуг, особисто подав заяву щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яка у відповідності до вимог постанови № 560 від 16.05.2024 Кабінету Міністрів України засобами електронного документообігу передана до ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду. 
Так, заяву ОСОБА_5 розглянуто комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 та 21.11.2025 відмовлено у наданні відстрочки у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, а пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 не належить ОСОБА_9 . 
Як результат таких злочинних дій, 14.03.2025, 13.05.2025 та 08.08.2025 ОСОБА_5 надано відстрочку від призову, і в такий спосіб він умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, а саме умисні дії, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
2.1.1. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав, у вчиненому покаявся погодився з обставинами, викладеними в обвинувальному акті. 
2.1.2. Захисник в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
2.1.3. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що інкриміновані протиправні діяння вчинено обвинуваченим, що повністю доведено в суді. Просила суд,з урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та обставин, які характеризують особу винного, визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 та ч.4 ст. 358 та ст. 336 КК України, призначивши покарання за ч.3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч.4 ст. 358 КК України у виді двох років обмеження волі, а за ст.336 КК України – у виді п`яти років позбавлення волі. З урахуванням ст. 70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим - п`ять років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком три роки та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Таким чином, оскільки у судовому засіданні обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.
Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України, а саме умисних дій, які виразились у підробленні посвідчення та іншого офіційного документа, які видаються та посвідчуються установою, і які надають права та звільняють від обов`язків, з метою особистого використання, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме умисних дій, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, а також умисних дій, передбачених ст. 336 КК України, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку, повністю усвідомив наслідки свого діяння, зробив для себе відповідні висновки та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявністю беззаперечних доказів учинення злочину в справі, оскільки саме він добровільно з`явився до слідчого із відповідним повідомленням про вчинення злочину та надав оригінали підроблених документів.
Відтак обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
3.2. Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
4 4. Мотиви призначення покарання.
4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. 
Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
4.2. Обираючи вид та строк (розмір) покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує норми законодавства в їх сукупності та системному зв`язку, а саме що наявні декілька обставин, які пом`якшують покарання і такі знайшли підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, і також те, що інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення за ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ст. 336 КК України є нетяжкими злочинами, обставини вчинення кримінальних правопорушень, та те, що ОСОБА_5 самостійно звернувся до слідчих органів із заявою про скоєння злочину, ОСОБА_5 є особою молодого віку, раніше не судимий, тобто вчинив кримінальні правопорушення вперше, працює на посаді підсобного робітника на підприємстві критичної інфраструктури, згідно довідок відповідного товариства ОСОБА_5 заброньований до 05.11.2026 року, одружений, на утриманні має трьох дітей, найменшому з яких 8 місяців, а дружина на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, відповідно до довідки КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я ІФ ОР» за амбулаторною допомогою не звертався та таку допомогу не отримує.
З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, обставини вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки, за ч.4 ст. 358- у виді обмеження волі строком на два роки, за ст.336 КК України - у виді позбавлення волі строком на п`ять років. 
На підставі ст. 70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк п`ять років, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.
В той же час, відповідно до досудової доповіді органу пробації ризики вчинення повторного кримінального правопорушення є середній та ризик небезпеки для суспільства - середній, відтак орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Приймаючи судове рішення про міру покарання обвинуваченому суд також враховує досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 із якої вбачається, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі становитиме середній рівень небезпеки для суспільства. Виконання покарання можливе у громаді за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що можуть бути необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, висновку суду, щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на останнього обов`язків відповідно до ч.3 ст. 76 КК України, зокрема не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації та виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.
Крім того, суд враховує соціально значимий вид трудової діяльності обвинуваченого, пов`язаної із забезпеченням потреб товариства, яке є підприємством критичної інфраструктури. Також судом встановлено, що відповідно до довідки товариства ОСОБА_5 заброньований з 30.11.2025 року до 05.11.2026 року.
Суд вважає відсутніми підстави для застосування ст. 69КК України.
В той же час, розглядаючи можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, як особи, яка має можливість своєю безпосередньою діяльністю на підприємстві впливати на подальшу роботу цього підприємства, суд враховує те, що безперебійна діяльність критичної інфраструктури та захист держави є невід`ємними частинами, між якими слід зберегти справедливий баланс.
При цьому, не зменшуючи актуальності питання виконання військовозобов`язаними свого громадянського та Конституційного обов`язку із захисту держави, суд звертає увагу на те, що у даній конкретній ситуації обвинувачений своєю працею може забезпечити роботу об`єкта критичної інфраструктури, до яких державою віднесено виключно ті підприємства, чиє функціонування є життєво необхідним для економіки та безпеки України.
З огляду на зазначене, врахувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію прокурора, на якого покладено обов`язок підтримувати публічне обвинувачення, та який просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, наявність на утриманні обвинуваченого 3 дітей, двоє із яких є малолітніми, наявність в ОСОБА_5 бронювання у зв`язку з працевлаштуванням на об`єкті критичної інфраструктури, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та здійсненням контролю за його поведінкою, якщо він протягом іспитового строку не вчинить кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.
У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.76 КК України слід покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтись до уповноваженого органу пробації за місцем фактичного проживання, повідомляти їх же про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
При цьому, суд вважає, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням не несе для нього позитивних наслідків у майбутньому, оскільки він є особою, яка матиме судимість із певними юридичними наслідками, при цьому відповідно до вимог ст. 76 КК протягом трьох років має виконувати покладені на нього обов`язки, тобто перебувати під тягарем кримінальної відповідальності за їх невиконання.
5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
5.1. Запобіжний захід ОСОБА_5 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.
5.2. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
5.3. Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
5.4. У відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення судової технічної експертизи документів (висновок експерта № СЕ-19/109-25/17648-ДД від 15.12.2025) в розмірі 7131, 2 грн. 
Враховуючи викладене, керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених частиною ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ст. 336 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки,
за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки,
за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
У відповідності до ст. 70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речові докази у справі: 
пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 та довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 986053 від 01.11.2024, - залишити Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 7131 (сім тисяч сто тридцять одну) грн, 20 коп.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому одразу після його оголошення.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області     ОСОБА_1