ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 650/6580/25
Номер провадження: 33/819/76/26
Головуючий у першій інстанції Ковальчук О.В.
Суддя-доповідач Коровайко О.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року    м. Херсон
Суддя Херсонського апеляційного суду Коровайко О.І.,
при секретарі Вершині І.О.
за участю захисника Янковського В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду клопотання ОСОБА_1 та захисника – адвоката Янковського Валерія Андрійовича, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2025 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується судом.
Постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Згідно з постановою суду 25.09.2025 о 19 годині 50 хвилин в селі Урожайне вул.Миру, водій ОСОБА_1 , керував мотоциклом SPARK д.н.з. б/н, в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд був пройдений в КП «Криворізька міська клінічна лікарня» №2 КМР, тест №4314 від 26.09.2025 року, результат – 0,75% промілле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил Дорожнього Руху України. 
Суд кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – керування транспортним засобом особою – водієм в стані алкогольного сп`яніння.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат Янковський В.А. подав апеляційну скаргу в якій захисник просить постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2025 року скасувати та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Захисником - адвокатом Янковським В.А. до апеляційної скарги долучено заяву в порядку ст.ст.271, 289 КУпАП від 07.03.2026 року, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25.11.2025 року.
Вказану заяву захисник Янковський В.А. обґрунтував тим, що під час розгляду справи ОСОБА_1 не брав участі в судовому засіданні, подавав письмову заяву про розгляд справи без його присутності. На проголошенні постанови ОСОБА_1 не був, примірник постанови не отримував, постанова не була направлена судом на його адресу проживання, про існування постанови йому стало відомо від адвоката 27.02.2026 року. 
Адвокат зазначає, що 06.02.2026 року ОСОБА_1 уклав з ним договір про надання правової допомоги. На підставі чого, він 09.02.2026 року звернувся до Великоолександрівського районного суду Херсонської області із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови. Постанову суду від 25.11.2025 року захисник ОСОБА_2 отримав 27.02.2026 року. Вважає, що строк ним пропущено з поважних причин.

Також до апеляційної скарги долучено заяву ОСОБА_1 від 07.03.2026 року в порядку ст.ст.271, 289 КУпАП від 07.03.2026 року, про поновлення йому та його захиснику адвокату Валерію Янковському строку на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25.11.2025 року. В обґрунтування вимог свого клопотання ОСОБА_1 навів доводи, аналогічні клопотанню захисника.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду, клопотання про відкладення розгляду справу на адресу суду не надходили.
Захисник - адвокат Янковський В.А. підтримав подані клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Мотиви суду
Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Виходячи зі змісту вказаної статті початком перебігу строку на апеляційне оскарження постанови законодавцем визначено саме день винесення такої постанови. Будь-яких виключень із вказаного правила, зокрема пов`язаних із датою отримання копії постанови, чи ознайомленням з матеріалами провадження, процесуальне законодавство не містить.
Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Вивчивши доводи заявлених клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали судової справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів судової справи оскаржувана постанова винесена 25.11.2025 року. Розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , який повідомлявся про розгляд справи засобами поштового зв`язку, а також шляхом направлення йому SMS-повідомлення про дату та час розгляду справи. Довідка про доставку зазначеного SMS-повідомлення наявна в матеріалах провадження (а.п.25). Крім того, матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 адресовану суду про розгляд справи без його участі. 
Копія постанови на адресу ОСОБА_1 судом була надіслана 30.12.2025 року.
Згідно матеріалів справи, за час перебування матеріалів на розгляді в місцевому суді з 14.10.2025 року по 25.11.2025 року, ОСОБА_1 , який також повідомлявся під час складання протоколу про розгляд справи у Великоолександрівському районному суді Херсонської області, заяву про видачу йому копії постанови чи ознайомлення з матеріалами справи не подавав.
Враховуючи, що оскаржена постанова винесена судом 25.11.2025 року, строк на апеляційне оскарження спливав 04.12.2025 року.
06.02.2026 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, між ОСОБА_1 та адвокатом Янковським В.А. укладено договір про надання правової допомоги.
09.02.2026 року захисником Янковським В.А. подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.
27.02.2026 року адвокат Янковський В.А. отримав копію постанови.
09.03.2026 року захисником подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також долучено до скарги клопотання Віхтюка В.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження.
У клопотанні захисник вказує, що про існування оскарженої постанови Віхтюк В.В. дізнався лише 27.02.2026 року під час ознайомлення захисника з матеріалами справи.
При цьому, суд звертає увагу, що означені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга адвокатом подані на підставі договору про надання правової допомоги від 06.02.2026 року.
Таким чином, враховуючи дату укладення договору на участь адвоката в апеляційному провадженні, останній набув повноважень в даній справі вже після спливу строку на апеляційне оскарження.
З огляду на наведене, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника про існування безпосередньо в нього поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки він не був учасником судового процесу в місцевому суді та набув повноважень захисника після сплину строку на апеляційне оскарження.
Що стосується доводів клопотання адвоката Янковського В.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними.
Так, відповідно до ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження може бути поновлено за клопотанням особи, яка подала апеляційну скаргу.
В той же час поновлення строку на апеляційне оскарження можливе лише у випадку наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак, користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справи «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).
На переконання суду апеляційної інстанції апелянтом в клопотанні не доведено існування поважних причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження, при цьому апеляційний суд враховує те, що з оскаржуваної постанови суду вбачається, що безпосередньо сам ОСОБА_1 участі в судовому засіданні суду першої інстанції не приймав, при цьому належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, шляхом направлення йому SMS-повідомлення про дату та час розгляду справи. Крім того, ОСОБА_1 звертався на адресу суду із заявою про розгляд справи без його участі. 
За таких обставин ОСОБА_1 , будучи обізнаним про факт розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, а також дату та час такого розгляду, мав можливість своєчасно звернутися до суду з апеляційною скаргою, як самостійно, а за наявності певних перешкод, через свого захисника. 
Сам факт укладення договору із захисником поза межами строку на апеляційне оскарження, а в даному випадку через два місяці після винесення оскаржуваної постанови суду першої інстанції, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та свідчить лише про пасивну поведінку, особи яка притягається до адміністративної відповідальності в частині реалізації власних прав.
Зокрема зміст заявлених клопотань не містить жодних відомостей, які саме обставини, що не залежали від волі ОСОБА_3 перешкодили йому в межах строку на апеляційне оскарження, або найкоротший строк після його закінчення реалізувати своє право на оскарження постанови, в тому числі через захисника. 
З приводу долученого до апеляційної скарги клопотання ОСОБА_1 від 07.03.2026 року в порядку ст.ст.271, 289 КУпАП від 07.03.2026 року, про поновлення йому та його захиснику адвокату Янковському Валерію строку на апеляційне оскарження постанови, яка містить аналогічне обґрунтування із заявою, поданою адвокатом, то суд виходячи із вищенаведеного вважає їх необґрунтованими.
При вирішенні клопотання Віхтюка В.В. від 07.03.2026 року в порядку ст.ст.271, 289 КУпАП від 07.03.2026 року, апеляційний суд враховує, що представник, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та сама особа, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, є самостійними суб`єктами права на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Тобто, зважаючи на вимоги КУпАП, саме особа, яка подає апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження і має подати клопотання про його поновлення.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і собі, і своєму захисникові, в той час, коли сам апеляційної скарги взагалі не подавав.
З огляду на те, що клопотання Віхтюка В.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження містить ідентичне обґрунтування, як і клопотання адвоката Янковського В.А. апеляційний суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки відповідні клопотання не містять відомостей про існування обставин, що об`єктивно не залежали від волі ОСОБА_1 та перешкодили йому вчасно реалізувати право на апеляційне оскарження.
Інших причин, які б свідчили про поважність пропуску встановленого законом строку на оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційному суду не надано.
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що апелянт в клопотаннях не навів поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та не довів існування таких обставин, в поновленні строку апеляційного оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.
Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що повернення апеляційної скарги з вищевказаних підстав не перешкоджає повторній подачі апеляційної скарги із наведенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотань адвоката Янковського Валерія Андрійовича та ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційну скаргу разом із доданими матеріалами повернути апелянту.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя  О.І. Коровайко