СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 759/29327/25
пр. № 2/759/4853/26

30 березня 2026 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Чугай В.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, - 

В С Т А Н О В И В:
У грудні 2025 року до Святошинського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики № 75636378 у розмірі 10 164,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 164,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 75636378 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі - Договір позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка / фіксована). 
Як зазначив позивач, позикодавець на виконання Договору позики № 75636378 від 21.07.2021 передав відповідачу у власність грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн. за посередництвом платіжної системи (ТОВ «ФК Фінекспрес»).
Враховуючи умови Договору позики № 75636378 від 21.07.2021 та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 0,00 грн., заборгованість останнього за договором кредиту складає 10 164,00 грн., зокрема: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 164,00 грн. - сума заборгованості по відсоткам.
21.12.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 75636378 від 21.07.2021. 
31.03.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 року за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 75636378 від 21.07.2021.
Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед первісним кредитором, ані перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги.
На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача суму заборгованості за договором позики № 75636378 від 21.07.2021 у загальному розмірі 10 164,00 грн. та вирішити питання щодо судових витрат.
У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н. О.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ: 14360570, місцезнаходження: 01001, Україна, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1д), інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: 1) інформацію щодо належності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) карткового рахунку № НОМЕР_2 ; 2) виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період 21.07.2021 року.
23 січня 2026 року засобами поштового зв`язку від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» надійшла витребувана інформація, відображена у листі від 12.01.2026 №20.1.0.0.0/7-260108/63535-БТ, в якому зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ). До листа долучена виписка по рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) за період з 21.07.2021 по 21.07.2021.
Оскільки позов подано в електронній формі через електронний кабінет, примірник позовної заяви разом із доданими до неї матеріалами позивачем направлений відповідачу на адресу його зареєстрованого місця проживання, що відповідає інформації, отриманої за відомостями з Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА, у відповідності до вимог ст.ст. 43, 177 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.
Додатково копія ухвали про відкриття провадження у справі від 09 грудня 2025 року відповідачу ОСОБА_1 була направлена двічі на адресу його зареєстрованого місця проживання відповідно до відомостей з Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА - АДРЕСА_1 .
За результатами відстеження стану поштових відправлень (веб-ресурс: https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) судом встановлено, що поштові відправлення не були вручені відповідачу у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.
Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Суд також звертає увагу, що листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22).
Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи.
Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у судове засідання учасники справи не викликалися.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 21 липня 2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в електронній формі укладено Договір позики № 75636378 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики (п. 1).
У відповідності до п. 2 Договору позики: сума позики становить 3 000,00 грн.; строк позики (строк договору) - 30 днів; Процентна ставка (базова) / день - 1,99%.
Визначено, що датою надання позики є 21.07.2021, а датою повернення - 20.08.2021. Знижена процентна ставка / день встановлена у розмірі 0,01 %, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) - 2,70 %, а орієнтовна реальна річна процентна ставка - 3,71%. Орієнтовна загальна вартість позики - 3 009,00 грн.
Цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. 13. Договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст.6, 627 ЦК України (п. 12 Договору позики).
Пункт 18 Договору «Юридичні адреси та реквізити сторін» у розділі відомостей про позичальника містить номер електронного платіжного засобу ОСОБА_1 - НОМЕР_2 .
Додатком №1 до Договору позики № 75636378 від 21.07.2021 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка складена з розрахунку на те, що своє зобов`язання відповідач виконає до 20.08.2021.
Договір позики № 75636378 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 21.07.2021 підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «wdx6d2Teax».
Із довідки про ідентифікацію, складеної директором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» вбачається, що одноразовий ідентифікатор для підписання Договору позики № 75636378 від 21.07.2021 був направлений на електронну пошту ОСОБА_1 , зазначену ним під час укладення договору позики.
Факт перерахування ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за посередництвом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» грошових коштів у загальному розмірі 3 000,00 грн. на рахунок ОСОБА_1 , зазначений ним під час укладення договору позики - НОМЕР_2 , підтверджується довідкою директора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» за вих. №КД-000069012/ТНПП від 28.10.2025, копією платіжної інструкції від 21.07.2021 та наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацією від 12.02.2026 у листі №20.1.0.0.0/7-260108/63535-БТ.
Так із інформації, наданої Акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» у листі від 12.01.2026 №20.1.0.0.0/7-260108/63535-БТ, встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ). 
Відповідно до наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписки по рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) за період з 21.07.2021 по 21.07.2021, на рахунок ОСОБА_1 21.07.2021 здійснено зарахування коштів у розмірі 3 000,00 грн.
Зважаючи на викладене, судом встановлено, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» виконало свої зобов`язання за договором позики, зарахувавши на належний ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_3 грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн., що відповідає умовам Договору позики № 75636378 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 21.07.2021.
За правилом, встановленим ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Так, стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як встановлено судом, одноразовий ідентифікатор було направлено на електронну пошту ОСОБА_1 , яку він зазначив під час укладення Договору позики № 75636378 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 21.07.2021.
Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
Згідно з статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
У відповідності до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Усі істотні умови договору кредиту, зокрема: розмір позики, строк договору та відсотки за користування позикою, ОСОБА_1 та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» узгодили у Договорі позики № 75636378 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 21.07.2021.
21 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (Фактор) укладено Договір факторингу № 2112, відповідно до умов якого Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників, зазначених у Реєстрі Заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору), в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами (Право Вимоги) (п. 1.1 Договору).
Ціна продажу у відповідності до п. 6.2 Договору факторингу становить 10 105 337,52 грн.
21 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (Фактор) підписали Акт прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року та Акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру заборгованості в електронному вигляді за Договором факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року.
Відповідно до Реєстру прав вимог №4, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» перейшло право вимоги, зокрема, до: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , номер договору: 75636378 від 21.07.2021 на загальну суму заборгованості 10 164,00 грн., з яких: сума заборгованості за тілом - 3 000,00 грн., сума заборгованості по відсоткам - 7 164,00 грн.
Для підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» зобов`язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за Договором факторингу до матеріалів справи долучений Акт звірки взаємних розрахунків за період: грудень 2021 - грудень 2023 за договором факторингу №2112 від 21.12.2021.
31 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (Фактор) укладено Договір факторингу № 310323-ФМ, відповідно до умов якого Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників, зазначених у Реєстрі Заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору), в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами (Право Вимоги) (п. 1.1 Договору).
Ціна продажу у відповідності до п. 6.2 Договору факторингу становить 13 137 615,00 грн.
31 березня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (Клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (Фактор) підписали Акт прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року та Акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру заборгованості в електронному вигляді за Договором факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року.
Відповідно до Реєстру боржників, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права вимоги, зокрема, до: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , номер договору: 75636378 від 21.07.2021 на загальну суму заборгованості 10 164,00 грн., з яких: сума заборгованості за тілом - 3 000,00 грн., сума заборгованості по відсоткам - 7 164,00 грн.
Для підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» зобов`язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» за Договором факторингу до матеріалів справи долучений Акт звірки між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за Договором факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року.
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Зобов`язання відповідач не виконав ані перед первісним кредитором, ані перед позивачем.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» надало належні та достатні докази на підтвердження права вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики №75636378 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 21.07.2021.
Однак, суд зауважує, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
Пунктом 2 Договору позики № 75636378 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 21.07.2021 встановлено, що строк позики (Строк договору): 30 днів, дата повернення позики - 20.08.2021. 
Як вбачається із Розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Договором позики № 75636378 від 21.07.2021, за період з 21.07.2021 по 19.11.2025, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 10 164,00 грн. та складається із заборгованості за тілом позики - 3 000,00 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами - 7 164,00 грн.
Нарахування відсотків на заборгованість ОСОБА_1 здійснювалось у період з 21.07.2021 по 18.11.2021, що суперечить положенням п. 2 Договору позики № 75636378 від 21.07.2021.
Суд не приймає аргументи позивача, викладені ним у позовній заяві, щодо нарахування відсотків поза межами строку договору позики, зважаючи на п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику від 02.05.2021 року, оскільки суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 ознайомився саме із цією редакцією вказаних Правил. Зокрема, відсутній підпис відповідача, який би підтвердив, що він ознайомився із Правилами надання грошових коштів у позику та погоджується на них.
Відтак, нарахування відсотків на заборгованість ОСОБА_1 мало здійснюватись виключно у межах строку договору позики - до 20.08.2021.
Відповідно до Розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 , станом на 20.08.2021 залишок заборгованості по відсоткам складав 1 791,00 грн.
Враховуючи викладене, загальний розмір заборгованості відповідача за договором позики № 75636378 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 21.07.2021 становить 4 791,00 грн. із розрахунку: 3 000,00 грн. (заборгованість за тілом позики) + 1 791,00 грн. (заборгованість по процентам станом на 20.08.2021).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з принципом диспозитивності, встановленим статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув вказаний борг. Суд звертає увагу, що протягом розгляду справи відповідачем не подано пояснень чи письмових доказів на підтвердження неможливості виконання умов договору.
Судом встановлено, що на підставі укладеного договору відповідач зобов`язався повернути позику та відсотки за користування нею, однак свого зобов`язання вчасно не виконав, позику не повернув, нараховані відсотки не сплатив.
Оскільки умови договору відповідач не виконав своєчасно і належним чином, то суд доходить висновку, що позов про стягнення заборгованості за Договором позики № 75636378 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 21.07.2021 необхідно задовольнити частково та стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 4 791,00 грн.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Щодо судових витрат у вигляді сплаченого судового збору.
Позивач надає суду платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №579944113.1 від 25.11.2025, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» здійснило платіж у розмірі 2 422,40 грн. на сплату судового збору за подачу позовної заяви до ОСОБА_1 до Святошинського районного суду міста Києва.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 1 141,84 грн. (4 791,00 грн. / 10 164,00 грн. * 2 422,40 грн.), що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.
Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.
У поданому позові позивачем заявлена вимога про стягнення із відповідача 4 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у матеріалах справи наявні: договір №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025, що укладений між Адвокатом Ткаченко Юлія Олегівна та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»; Витяг з Акту №3-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 06.10.2025 року за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 щодо надання послуг по боржнику ОСОБА_1 на загальну суму 4 500,00 грн. (За надані послуги з правничої допомоги Клієнт сплачує Адвокату винагороду у розмірі: 126 000,00 грн.); Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, який є Додатком №1 до Договору №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги; платіжна інструкція кредитового переказу коштів №579939275.1 від 15.10.2025 з якої вбачається, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» здійснило платіж у розмірі 126 000,00 грн. на користь ОСОБА_2 із призначенням платежу: «Оплата згідно акту №3-ФП приймання наданої правничої допомоги від 06 жовтня 2025 року за Договором про надання правничої допомоги №25 08/25/ФП від 25 серпня 2025 року без ПДВ»; ордер на надання правничої допомоги серії АХ №1287257 від 03 вересня 2025 року та Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 на ім`я Ткаченко Юлія Олегівна.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а від відповідача не надходили заперечення щодо суми витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2 121,16 грн. (4 791,00 грн. / 10 164,00 грн. * 4 500 грн.) витрат на правову допомогу, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ: 43311346; місцезнаходження: 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33) суму заборгованості за Договором позики № 75636378 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 21.07.2021 у загальному розмірі 4 791 (чотири тисячі сімсот дев`яносто одна) гривня 00 копійок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ: 43311346; місцезнаходження: 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 141 (одна тисяча сто сорок одна) гривня 84 копійки та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 121 (дві тисячі сто двадцять одна) гривня 16 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 30 березня 2026 року.

Суддя         Н.О.Горбенко