ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/18260/25 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.	

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Єщенка О.В

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИЛА:
У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 156050027949 від 21.05.2025 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 »;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення та виплату з 13 травня 2025 року ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи з 01.12.2016 року по 13.05.2025 року в ТОВ «Новолог».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 156050027949 від 21.05.2025 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити призначення та виплату з 13 травня 2025 року ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи з 01.12.2016 року по 13.05.2025 року в ТОВ «Новолог».
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову по справі, якою у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначається, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві. 
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків та їх номери, куди включається цей період, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. 
Атестація робочого місяця обов`язково потрібна для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 21.08.1992, як передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442. 
Відповідно наданих до заяви документів (трудова книжка, пільгова довідка, військовий квиток) загальний страховий стаж враховано повністю та складає 41 рік 6 місяців 12 днів, пільговий стаж відсутній. До пільгового стажу за Списком №2 не враховано періоди роботи згідно довідки 13.05.2025 № 449 3 01.12.2016 по теперішній час, оскільки не надані результати атестацій робочих місць (від 07.10.2015 №173/1 та від 30.09.2020 № 148, які зазначені у довідці) та переліки посад до них; посада згідно записів трудової книжки «електрогазозварник» не відповідає постанові КМУ від 24.06.2016 №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» розділу ХХХІІІ «Загальні професії», згідно якої передбачені електрогазозварники, зайняті різанням. та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флосів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Інших документів, підтверджуючих пільговий характер роботи не надано. 
Тому, враховуючи вищезазначене, апелянт вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. 
Позивачем відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не подано.
Відповідно до частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 13.05.2025 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 2.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке було уповноважене розглянути подану позивачем заяву.
Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 21.05.2025 року № 156050027949 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, та, серед іншого, зазначено: «До пільгового стажу за Списком №2 не враховано періоди роботи згідно довідки від 13.05.2025 № 449 з 01.12.2016 по теперішній час:- не надані результати атестацій робочих місць (від 07.10.2015 №173/1 та від 30.09.2020 № 148, які зазначені у довідці) та переліки посад до них;- посада згідно записів трудової книжки «електрогазозварник» не відповідає Постанові КМУ від 24.06.2016 №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» розділу XXXIII «Загальні професії», згідно якої передбачені електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки».
Вважаючи неправомірним рішення щодо відмови в призначенні пенсії за віком, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та зазначив, що не зарахування позивачу до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 01.12.2016 року по 13.05.2025 року на посаді електрогазозварника в ТОВ «Новолог» згідно з довідкою від 13.05.2025 № 449 є протиправним.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За такого правового регулювання, колегія суддів переглядає висновки суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги та не вступає в обговорення та оцінку судового рішення суду першої інстанції, в тій частині, яка не оскаржена.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 24 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), страховий стаж - це період (проміжок часу), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і за який щомісячно сплачено страхові внески в розмірі не меншому, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з абзацом першим частини другої статті 24 Закону № 1058-IV обчислення страхового стажу здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону на підставі відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Щодо періодів до запровадження такої системи - обчислення проводиться на підставі документів і в порядку, визначеному законодавством, чинним до набрання чинності цим Законом, а також за даними, внесеними на підставі зазначених документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до абзаців першого та третього частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності, а також інші періоди, що до набрання чинності цим Законом враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії, включаються до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, яке діяло раніше, за винятком випадків, встановлених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений попереднім законодавством, застосовується з 1 січня 2004 року виключно з метою визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, а також на пенсію за вислугу років.
Частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV встановлено, що призначення або перерахунок пенсії здійснюється за зверненням особи або в автоматичному порядку (без подання звернення) у випадках, прямо передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням чи перерахунком пенсії здійснюється шляхом подання відповідної заяви разом з іншими необхідними документами до територіального органу Пенсійного фонду, уповноваженого ним органу або уповноваженої особи. Таке звернення подається застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи з обмеженою дієздатністю, малолітньої чи неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення чи перерахунку пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Відповідно до частини другої статті 44 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на таку пенсію після досягнення пенсійного віку, визначеного частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі даних системи персоніфікованого обліку, якщо до настання відповідного віку особа не заявила про бажання отримувати пенсію з пізнішого часу.
У випадку відсутності в системі персоніфікованого обліку інформації про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження цієї системи), територіальний орган Пенсійного фонду повідомляє застраховану особу, зокрема через її особистий електронний кабінет на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність відповідних відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи, що підтверджують страховий стаж, можуть бути подані безпосередньо до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду.
Згідно з частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду наділені правом витребовувати від підприємств, установ, організацій та фізичних осіб документи, видані для оформлення пенсії, а також у разі потреби перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей щодо осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших даних, необхідних для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія законодавства про державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до абзаців першого та другого пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, наступного за днем досягнення пенсійного віку, за умови, що звернення за її призначенням відбулося не пізніше трьох місяців із дня досягнення особою такого віку.
Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення), встановлюється з дня, наступного за днем досягнення пенсійного віку, за винятком випадків, коли у системі персоніфікованого обліку відсутні відомості про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії. Якщо документи, що підтверджують страховий стаж, не подані протягом трьох місяців із дня досягнення особою пенсійного віку, вважається, що вона виявила намір отримувати пенсію з більш пізнього віку.
Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи щодо призначення або перерахунку пенсії розглядаються територіальним органом Пенсійного фонду, який зобов`язаний не пізніше ніж через 10 днів з дня їх надходження прийняти рішення про призначення, перерахунок або відмову в призначенні чи перерахунку пенсії.
Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають особи, які працювали на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за списком № 1, а також на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, за результатами атестації робочих місць, а також на інших посадах, що дають право на таку пенсію відповідно до частин другої та третьої цієї статті. Пенсії за вислугу років призначаються на умовах, визначених частиною четвертою цієї статті. Розмір пенсії для таких осіб обчислюється відповідно до статті 27 з урахуванням положень статті 28 цього Закону.
Згідно з абзацом першим пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, які були зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, затвердженим Кабінетом Міністрів України, за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків (з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах) та не менше 25 років у жінок (з них не менше 10 років на таких роботах).
Абзацами першим і другим пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення осіб, які працювали або працюють на підземних роботах чи роботах з особливо шкідливими та важкими умовами праці за списками № 1 і № 2 та мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється відповідно до окремого законодавчого акта через професійні та корпоративні фонди. До моменту запровадження такого порядку пенсійне забезпечення зазначених осіб здійснюється за нормами цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 56 Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від форми власності та господарювання, а також робота на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру роботи, її тривалості та тривалості перерв.
Статтею 62 Закону № 1788-XII встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За її відсутності або відсутності відповідних записів трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби чи навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У таких довідках мають бути зазначені періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, посилання на відповідні розділи чи пункти Списків, а також первинні документи, на підставі яких видано довідку.
У випадку розташування підприємств чи їх правонаступників на територіях, визначених Порядком № 637, стаж роботи, що дає право на пільгову пенсію або пенсію за вислугу років, може підтверджуватися даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, яким передбачено, що атестація проводиться на підприємствах незалежно від форми власності у разі наявності потенційно шкідливих чи небезпечних виробничих факторів. Атестація здійснюється спеціально створеною комісією не рідше одного разу на п`ять років, а відповідальність за її своєчасність і якість покладається на керівника підприємства. Результати атестації фіксуються у відповідних документах і використовуються, зокрема, для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Порядок № 383). Згідно з пунктом 2 цього Порядку повним робочим днем вважається зайнятість у шкідливих умовах не менше 80 % робочого часу, встановленого для відповідної професії чи посади.
Положення пунктів 3, 4 та 10 Порядку № 383 передбачають, що при визначенні права на пільгову пенсію застосовуються Списки, чинні на час роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи за відповідними професіями за умови документального підтвердження умов праці до 21.08.1992 та за результатами атестації після цієї дати. Результати атестації застосовуються протягом п`яти років за умови незмінності умов праці. У разі їх зміни проводиться позачергова атестація. Якщо атестація не проводилася або право не підтверджено, до пільгового стажу зараховується лише період роботи до 21.08.1992 включно.
У випадку, якщо за результатами чергової атестації, проведеної протягом п`яти років із дати попередньої атестації, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не підтверджено, до пільгового стажу включається лише період роботи на відповідному підприємстві, в установі чи організації до дати видання наказу про результати такої чергової атестації, якою відповідне право не було підтверджене.
Для підтвердження стажу роботи в умовах із шкідливими та важкими факторами праці необхідно надати трудову книжку з належним чином оформленими записами щодо займаної посади та періоду виконання роботи, витяг із наказу по підприємству про проведення атестації відповідного робочого місця, а також - у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах - уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Постановою Пенсійний фонд України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерство юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).
Відповідно до абзацу першого пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (заява за формою додатка 1), а також заява щодо виплати пенсії (додаток 2), заява про працевлаштування чи звільнення, початок або припинення діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску (додаток 3), та заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подаються заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Звернутися із заявою про призначення пенсії можна у будь-який час після виникнення права на неї або не раніше ніж за один місяць до досягнення пенсійного віку (пункт 1.7 розділу І Порядку № 22-1).
Згідно з абзацом першим пункту 1.8 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається дата прийняття відповідної заяви органом, що призначає пенсію.
Абзацом першим підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу. За періоди роботи після запровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, долучає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб відповідно до Положення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1 (у редакції постанови від 27 березня 2018 року № 8-1), а за необхідності - додаткові форми індивідуальних відомостей.
Відповідно до пункту 4.1 розділу IV Порядку № 22-1 усі заяви, подані особами згідно з цим Порядком, підлягають реєстрації в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Заяви про перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший, зміну порядку виплати, отримання пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії членам сім`ї, виплату пенсії наперед у зв`язку з виїздом за кордон, переведення виплати за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії, а також заяви про працевлаштування чи припинення діяльності приймаються органом, що призначає пенсію, за умови наявності всіх необхідних документів.
Згідно з пунктом 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу або уповноваженою особою та зберігається в електронній пенсійній справі. Рішення має бути ухвалене не пізніше 10 днів із дня надходження заяви. Цей строк може бути продовжено, але не більш як на 15 днів, у разі необхідності проведення додаткової перевірки достовірності поданих відомостей.
Відповідно до пункту 4.7 розділу IV Порядку № 22-1 право особи на отримання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного та об`єктивного аналізу всіх поданих документів. Не пізніше ніж через 10 днів після прийняття рішення особі надсилається або видається повідомлення про призначення чи відмову із зазначенням причин та порядку оскарження. У разі автоматичного призначення пенсії додатково повідомляється порядок її виплати.
Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 після призначення чи перерахунку пенсії електронна пенсійна справа передається засобами програмного забезпечення до органу за місцем фактичного проживання особи або за місцем перебування установи виконання покарань для здійснення виплати.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що для реалізації права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV необхідними є такі умови: зайнятість повний робочий день на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, передбачених Списком № 2; досягнення 55-річного віку; наявність страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з яких не менше 12 років 6 місяців - на відповідних роботах; документальне підтвердження умов праці до 21.08.1992 та за результатами атестації після цієї дати.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Для підтвердження пільгового стажу вона повинна містити належним чином оформлені записи щодо посади та періоду роботи. За відсутності трудової книжки або відповідних записів стаж підтверджується іншими документами, виданими за місцем роботи, служби, навчання або архівними установами. Якщо ж у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пільгову пенсію чи пенсію за вислугу років, приймаються уточнюючі довідки підприємств або їх правонаступників.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 , дата заповнення 12.07.1985 позивач за спірний пільговий період трудової діяльності з 01.12.2016 по теперішній час працював на посаді "електрогазозварник" ТОВ "Новолог".
При цьому, позивачем на підтвердження записів у трудовій книжці трудової книжки НОМЕР_1 дата заповнення 12.07.1985, надано довідку від 13.05.2025 № 449 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виданої ОСОБА_1 , в якій вказана посада, характер виконуваних робіт та є посилання на номери та дати наказів про атестацію робочих місць.
Проте, законність прийнятого рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та не зарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи згідно з довідки від 13.05.2025 № 449, відповідач обґрунтовує тим, що відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць та згідно записів трудової книжки позивач працював на посаді "електрогазозварник", що не відповідає посаді "електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням" згідно з Постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 та № 461 від 24.06.2016.
Колегія суддів надаючи оцінку таким доводам апелянта зазначає, що записи у трудовій книжці позивача щодо спірного періоди містять інформацію про посаду, періоди роботи та підстави внесення записів. Вони не містять відомостей про роботу за сумісництвом або зайнятість менш ніж 80 % робочого часу. Достовірність записів підтверджена підписами уповноважених осіб і печатками підприємств, що не дає підстав сумніватися у їх правдивості.
Суд також встановив, що Списки № 1 і № 2 застосовуються залежно від періоду виконання пільгової роботи: до 31.12.1991 - за постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956; до 11.03.1994 - за постановою КМ СРСР № 10 від 26.01.1991; до 16.01.2003 - за постановою КМУ № 162 від 11.03.1994; до 24.06.2016 - за постановою КМУ № 36 від 16.01.2003; після цієї дати - за постановою КМУ № 461 від 24.06.2016.
Розділом XIV «Електростанції, енергопоїзди, паросилові господарства для виробничих цілей» Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, передбачалися, зокрема, слюсарі з ремонту та обслуговування обладнання й автоматики в котельних, машинних (теплосилових), паливоподачі та пилоприготування.
Розділом ХХХІІІ «Загальні професії» списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, передбачалась професія «електрозварник ручного зварювання» (23200000-19906).
Розділом ХХХІІІ «Загальні професії» списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, передбачалась професія «електрозварник ручного зварювання» (23200000-19906).
Розділом ХХХІІІ «Загальні професії» (у всіх галузях господарства) списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, передбачалася професія «електрозварник ручного зварювання».
Розділом ХХХІІІ «Загальні професії» (у всіх галузях господарства) списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, передбачена професія «електрозварник ручного зварювання».
Отже судом встановлено, що професії, за якими позивач працював у вказаних періодах, були передбачені у всіх списках № 2.
Щодо не зарахування періоду роботи позивача через відсутність доказів проведення атестації робочих місць, за якими у вказаних періодах працював позивач, на відповідність умовам праці, колегія суддів зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 520/15025/16-а висловлено правову позицію щодо проведення атестації робочих місць і вказано, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Тому відсутність доказів проведення атестації робочих місць не є підставою для відмови в зарахуванні вказаних періодів роботи позивача до страхового стажу за списком № 2.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для не зарахування до пільгового стажу позивача за списком № 2 періоду роботи з 01.12.2016 року по 13.05.2025 року в ТОВ «Новолог» електрозварником.
У зв`язку із чим, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що доводи відповідача про відсутність правових підстав для зарахування спірного періоду робіт позивача до страхового стажу є необґрунтованими та не відповідають законодавству, що регулює спірні правовідносини.
Колегія суддів враховує, що судом не встановлено недостовірності або інших ознак юридичної дефектності трудової книжки позивача, а тому на переконання суду її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі.
Таким чином, приймаючи рішення від 21.05.2025 р. № 156050027949 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не виконало свого обов`язку щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів. Оскільки відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду – Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а тому саме на нього має бути покладено й обов`язок відновлення порушених прав позивача, що було вірно зроблено судом першої інстанції.
Таким чином, доводи апеляційної скарги Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача колегія суддів не вбачає.
Отже, слід констатувати, що доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять аргументів, яким би не була надана правова оцінка судом першої інстанції. Будь-яких інших доводів, які б могли свідчити про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, апеляційна скарга не містить.
Відповідно до вимог статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Оскільки суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук 

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко