Провадження № 1-кс/509/311/26
Справа № 509/2360/26 

УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2026 року. 
с-ще Овідіополь 

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі: 
слідчого судді ОСОБА_1 , 
секретаря судового засідання? ОСОБА_2 
прокурора? ОСОБА_3 
слідчого ОСОБА_4 
підозрюваного ОСОБА_5 
захисника адвоката ОСОБА_6 

розглянувши в судовому засіданні в залі суду с-ще. Овідіополь клопотання слідчого СВ ВнП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Барабой Одеського району (колишня назва Овідіопольський) Одеської області, українця за національністю, громадянина України, який має середню - спеціальну освіту, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2023 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», який перебуває на посаді водія – електрика, в рамках кримінального провадження № 12026162380000134 від 25.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,- 

ВСТАНОВИВ: 

В провадження слідчого судді надійшло клопотання сторони обвинувачення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 

Суть клопотання??? 

Клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивоване тим, що він з 2022 року, будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , у невстановлений досудовим слідством дату та час, однак не пізніше 2023 року, придбав корпус ручної осколкової гранати РГО із запалом типу УЗД із тавруванням на зовнішній поверхні спускового важелю «УЗД 6-1-89» та ручну осколкову гранату GMO-1 із маркуванням на корпусі «GMO-1, 16-94?458» із запалом типу FGM-1 із маркуванням на поверхні спускового важелю «FGM-1 15» та достовірно знаючи, що вказані ручні осколкові гранати є боєприпасами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на подальше незаконне поводження з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи заборону вільного обігу бойових припасів, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабміну №576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів, зброї основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року за № 622, Постанови Верховної Ради України №2471-ХП від 17.06.1992 року з додатками «Про право власності на окремі види майна» зі змінами та доповненнями від 24.01.1995 року, зберігав їх з метою подальшого збуту за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 . 

В подальшому, в порушення вищезазначеного законодавства, ОСОБА_5 , 09.04.2026 біля 15:20 годин, реалізуючи протиправний умисел, діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут боєприпасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вищезазначеного законодавства, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу боєприпасів, заздалегідь домовився та перебуваючи у магазину АТБ, що розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, селище Авангард, вулиця Буджацька, 12 збув ОСОБА_7 , який виступав у якості оперативного покупця, за 100 доларів США дві ручні осколкові гранати РГО із запалом типу УЗД із тавруванням на зовнішній поверхні спускового важелю «УЗД 6-1-89» та ручну осколкову гранату GMO-1 із маркуванням на корпусі «GMO-1, 16-94?458» із запалом типу FGM-1 із маркуванням на поверхні спускового важелю «FGM-1 15», які являються вибуховими пристроями промислового виготовлення та належать до бойових припасів. 

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу. 

Відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за ч. 1 ст. 263 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. 

Також у клопотанні зазначено, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та відбуття покарання, може здійснювати вплив на осіб, які викривають ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме незаконно впливати на свідків, та інших осіб, які спільно з останнім вчиняли вказаний злочин, яким відомі обставини злочину у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення – так як на даний час проводиться комплекс слідчо-розшукових та оперативних заходів, з метою встановлення наявності іншої зброї, яку ОСОБА_5 , міг незаконного перевезти із зони бойових дій з метою подальшого збуту. 

З врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та одночасної потереби встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.? 

Позиція учасників провадження??? 

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити.? 

Слідчий у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити.? 

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечувала щодо задоволення клопотання, просила у задоволенні клопотання відмовити, та у разі обрання судом запобіжного заходу не обирати запобіжний захід що пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою, а обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. 

Підозрюваний вказував, що?підтримує позицію свого захисника, у судовому засіданні пояснив що є військовослужбовцем, добровільно став на захист Батьківщини, є учасником бойових дій, неодноразово отримував поранення, однак не скористався своїм правом на оформлення інвалідності, та отримання відстрочки від несення військової служби, оскільки бажає продовжувати військову службу у Збройних Силах України. Зараз його родина опинилась в скрутному матеріальному стані, оскільки його дружина, його малолітній син та неповнолітня дочка дружини потребують медичної допомоги, що обумовлює великі матеріальні витрати на їх лікування. Єдиним джерелом доходу його родини є грошове забезпечення, яке отримує підозрюваний у Збройних Силах України. Підозрюваний визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та пояснив, що вчинив вказаний злочин оскільки потребував коштів для придбання необхідних ліків для сина. 

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить при постановлені ухвали.? 

Розглянувши клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного висновку: 

09.04.2026 року о 16 год. 30 хв. було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, відповідно якої уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі у випадку коли безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. 

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні ним вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: 
- протоколом огляду місця події від 09.04.2026 за адресою: Одеська область, Болградський район, селища Арциз, вулиця Ангарська, 19А, в ході якого вилучено корпус ручної осколкової гранати типу «РГО» з маркуванням на корпусі «РГО 80-24-89» та корпус ручної осколкової гранати іноземного виробництва «GMO – 1 16-94-458» та запал типу «УДЗ» з тавруванням на спусковому важелі «УЗД С-1-89» та запал типу «FGM-1» з маркуванням на спусковому важелі «FGM-1» та на зворотній стороні на спускового важеля 18-94-458; 
- протоколом огляду заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів від 09.04.2026; 
- протоколом огляду особи і вручення грошових коштів від 09.04.2026; 
- протоколом отримання добровільно наданого предмету від 09.04.2026; 
- протоколом затримання ОСОБА_5 , в порядку статті 208 КПК України, в ході якого у останнього поміж іншого, виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 100 доларів США. 
- речовими доказами отриманими в ході проведення досудового розслідування; 
- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. 

Враховуючи вищевикладене, cлідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні та долученими до клопотання підтверджується на даній стадії слідства, що? ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від?трьох до семи років.;?існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України що загалом обумовлює застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу. 

Разом з тим, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя виходить із положень ст. 177, 178, 183 КПК України та оцінює як наявність передбачених законом ризиків, так і дані про особу підозрюваного у їх сукупності. При цьому слідчий суддя враховує не лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, а й конкретні обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його поведінку до та після вчинення діяння, а також наявність чи відсутність реальних, а не абстрактних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. 

Отже з матеріалів клопотання та під час розгляду клопотання у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний відповідно ст. 89 КК України не має судимості, є військовослужбовцем Збройних Сил України, добровольцем, який брав безпосередню участь у виконанні бойових завдань у Донецькій та Запорозькій області, неодноразово отримував поранення. ОСОБА_5 нагороджено відзнакою “За оборону”, та нагрудним знаком Ветеран війни — учасник бойових дій. 

Відповідно довідки №1687 на 24.04.2023 року ОСОБА_5 під час проходження військової служби отримав поранення, та захворювання пов`язані з проходженням військової служби: перелом тіла хребця С7 у вигляді післятравматичної радикуляції С6-С7 праворуч із больовим корінцевим синдромом з незначним порушенням функції; закритий компресійно -осколковий перелом тіла С7; компресійний перелом С6; перелом остистого відростку С4; Ліковану (оперативно 07.07.2022 року ) корпоректомію С7; Передній спондилодез С6-Th4-Th1 у вигляді консолідованого перелому С6-С7 з наявністю металоконструкйції з незначним порушенням функції; остеохондроз шийного та грудного відділу хребта на рівні С4-С6 Th4-Th12; Правобічний кіфосколіоз грудного відділу хребта ІІ ступеня з незначним порушенням функції. За вказаних обставин був визнаний непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морської піхоти, спецспорудах, придатний до служби в частинах забезпечення, військових комісаріатах, установах, навчальних закладах. 

Однак, не зважаючи на свій стан здоров`я, ОСОБА_5 продовжив військову службу у військовому званні матрос та відповдно до довідки про обставини травми 11.02.2025 року поблизу населеного пункту Андріївка Донецької області під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини одержав чергове поранення під час ворожого артилерійського обстрілу - МВТ. Акуботравма. Цефалгічний синдром. ВОСП передньої поверхні правої та лівої гомілки. 

Як вбачається з запису лікаря- травматолога станом на 12.02.2026 року ОСОБА_5 встановлений основний діагноз - Т91.1- наслідки перелому хребта, за ступенем тяжкості травма відноситься до тяжких. 

Також слідчим суддею встановлено, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки. Він перебуває у шлюбі, проживає разом із сім`єю та фактично забезпечує її утримання. На утриманні ОСОБА_5 перебуває дружина, яка страждає на психічні захворювання та систематично перебуває на стаціонарному лікуванні: як вбачається з виписок з історії хвороби дружини підозрюваного - ОСОБА_8 03.04.2017 року була госпіталізована до медичного закладу з діагнозом гострий розлад адаптації; 03.09.2019 року була госпіталізована до медичного закладу з діагнозом параноїдальна шизофренія, безперервний тип перебігу галюцінаторно-параноїдний синдром; 21.04.2022 року була госпіталізована до медичного закладу з діагнозом параноїдальна шизофренія, безперервний тип перебігу, галюцінаторно-параноїдний синдром; 19.09.2023 року була госпіталізована до медичного закладу з діагнозом поліморфний психотичний розлад. Згідно пояснень підозрюваного, та довідки від 23.03.2026 року за №216 на момент затримання його дружина також перебувала у медичному закладі на лікуванні, однак була вимушена його перервати. 

Також на утриманні ОСОБА_5 перебуває син ОСОБА_9 , який відповідно до довідки лікаря ОСОБА_10 від 21.01.2026 року страждає на хронічне захворювання: L20.9 - атопічний дерматит, еритематозно-сквамозна форма, розповсюджений ускладнений, важкий перебіг (SCORAD-6б) ; R45.4 - дратівливість та озлоблення; G93.9 - ураження головного мозку неуточнене, астеноневротичний синдром, загальне порушення мовлення 2 рівня, дизартрія. 

Також на фактичному утриманні ОСОБА_5 перебуває ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до довідки лікаря ОСОБА_10 від 21.01.2026 року страждає на хронічні захворювання: F81.3. змішаний розлад шкільних навичок; F80.1. згіперкінетичний розлад поведінки; аутоімунний тиреоідит, дифузний зоб 1 ст. Мінімальна тиреоідна недостатність. Відповідно до направлення від 31.03.2026 року потребує госпіталізації та стаціонарного лікування у закладі з надання психіатричної допомоги. 

Слідчий суддя приймає до уваги, що родина ОСОБА_5 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я його дружини, сина та падчерки перебуває у скрутному матеріальному стані, і єдиною особою, яка забезпечує її матеріальні потреби сім`ї наразі є підозрюваний ОСОБА_5 . 

Відповідно пояснень підозрюваного, саме скрутне матеріальне становище та необхідність придбання дорогих лікарських засобів для лікування малолітнього сина й стали причиною його протиправної поведінки. 

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення щодо можливості незаконного впливу підозрюваного на свідків або вчинення ним інших перешкод у кримінальному провадженню, необхідно звернути увагу, що вказані доводи не підтверджені доказами. Аргументи щодо проведення комплексу слідчо-розшукових та оперативних заходів, зокрема пошуку іншої зброї, не обґрунтовує застосування відносно підозрюваного саме найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. 

Крім того, наразі підозрюваний визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, не заперечує встановлені обставини, будь-яких даних про його наміри ухилятися від органів досудового розслідування чи суду матеріали не містять. Данні обставини суттєво знижують ризик впливу на свідків, знищення, речей чи документів що мають значення для кримінального провадження. 

Водночас відповідно рекомендаційного листа від 01.04.2026 року ОСОБА_5 вже звернувся до командування іншої військової частини з проханням призначення для подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського складу. Як вбачається з вказаного листа, можливість розміщення ОСОБА_5 для проходження військової служби у вказаній військовій частині є. 

Таким чином, оцінюючи ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку про його малоймовірність. 

Такий висновок обумовлений тим, що підозрюваний утримує та матеріально забезпечує трьох осіб, які через стан здоров`я потребують його допомоги та фінансової підтримки, що об`єктивно зумовлює тісний зв`язок підозрюваного із місцем проживання. 

Крім того, підозрюваний є військовослужбовцем, має можливість продовжувати проходження військової служби, що свідчить про наявність у нього визначеного місця перебування (дислокації) та перебування під підпорядкуванням командного складу Збройних Сил України, а відтак — під відповідним контролем. 

За таких обставин ризик того, що підозрюваний має намір або можливість переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, є також малоймовірним. 

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише за умови доведення неможливості запобігти ризикам шляхом застосування більш м`яких заходів. Надані матеріали не містять достатніх підстав вважати, що інший, менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. 

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). 

Між тим, на думку суду, прокурором в судовому засіданні не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання зазначеним ризикам. 

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. 

Згідно вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ст.183 КПК України). 

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011, зокрема в пункті 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. 

Також суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. 

Крім того, суд приймає до уваги, що Комітет міністрів Ради Європи та Європейський комітет з питань запобігання катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню зазначають: відповідальним за велику кількість осіб, яких держава тримає під вартою, є загальний світогляд працівників правоохоронних і судових органів (Рішення ЄСПЧ «Сукачов проти України»).?Європейські комітети рекомендують: зменшувати до мінімуму застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового слідства; якнайширше застосовувати альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи. 

Згідно з приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. 

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. 

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Отже, з встановлених судом обставин та досліджених доказів слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором під час розгляду клопотання не доведена наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України. 

Згідно ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. 

З наведених підстав, суд переконаний, що враховуючи вищевикладені обставини, запобігти ризикам переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного певних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (військової служби). 

На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід, за умови належного контролю з боку органів поліції, буде достатньою гарантією для виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні. 

Також, керуючись нормою п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України, ОСОБА_5 слід негайно звільнити з-під варти. 

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,- 

УХВАЛИВ: 

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВнП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження № 12026162380000134 від 25.03.2026, - відмовити. 

Застосувати до підозрюваного? ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. 

На підставі ч. 5?ст. 194 КПК України?покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 2 (два) місяці, такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. 

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з-під варти у залі суду. 

Строк дії ухвали слідчого судді стосовно визначених обов`язків покладених на підозрюваного становить 2 (два) місяці та обчислюється з 10.04.2026 року, тобто до 10.06.2026 року включно. 

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого. 

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. 

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. 

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення. 

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження. 

Повний текст ухвали проголошено 14 квітня 2026 року о 10 годині 45 хвилин. 

Слідчий суддя         ОСОБА_1