Справа № 367/2809/25
Провадження №2/367/2593/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

13 квітня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Шестопалової Я.В.,
при секретарі Пронченко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, –
В С Т А Н О В И В:
У березні 2025 року позивачка звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Вказує про те, що ОСОБА_1 , є матір?ю, а відповідач, ОСОБА_2 , є батьком, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 16.06.2009 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 05.04.2013 року у справі № 544/409/2013-ц з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх його щомісячних доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти сплачувалися до досягнення дитиною повноліття. На день подання позову донька є повнолітньою, але продовжує навчання на 3 курсі спеціальності 081 «Право» в Ірпінському фаховому коледжі економіки та права на денній формі навчання за рахунок коштів фізичних осіб. Вона не має власного доходу та знаходиться на утриманні позивачки. 
На підставі викладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісяця до досягнення нею 23-річного віку або припинення навчання; визначити спосіб сплати аліментів шляхом перерахування коштів на особистий банківський рахунок ОСОБА_3 .
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.07.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.
09.10.2025 року до суду від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позивачка не наводить жодних доказів на підтвердження матеріальної допомоги, якої потребує донька, пов`язаної безпосередньо із її навчанням, а лише підтверджує вартість освітньої послуги за рік за договором про навчання у розмірі 26 270 грн. Жодних доказів на підтвердження відмови відповідача підтримувати доньку матеріально позивачка до позовної заяви не долучила, що свідчить про намір останньої ввести суд в оману, щодо фактичних обставин справи, адже батько дитини навіть після досягнення дитиною повноліття продовжує за необхідності закривати її матеріальні потреби та не проти взагалі повністю оплатити навчання дитини. Відповідачу відомо, що у позивача з донькою є власне житло, ба більше, воно не одне (інші помешкання позивачка здає в оренду). Тобто, дитина проживає в місті Ірпені, навчальний заклад також розташований в місті Ірпені всього за 25 хвилин пішки. Відповідно, витрати на проїзд дитини є мінімальними, дитина живе у квартирі з матір`ю, в гуртожитку не проживає, що також мінімізує витрати на проживання. Доказів на підтвердження вартості підручників чи інших навчальних матеріалів позивач не додає. Натомість, підповідач свого власного житла досі не має, проживає в орендованій квартирі у місті Києві, сплачуючи щомісячно 15 000 грн. за оренду житла. Окрім того, 21.12.2018 р. відповідач уклав шлюб із ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідача народився син – ОСОБА_6 . Тобто, на утриманні відповідача тепер перебуває і його друга дитина, син від нового шлюбу. Більше того, дружина відповідача не працює та не має власного доходу, також перебуває на утриманні відповідача. Також, відповідач має непрацездатну матір – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за якою опікується та допомагає їй матеріально. Зокрема, відповідач надає суду підтвердження перерахунку коштів коштів матері за останні місяці: 27.02.2025 р. – 2000 грн., 21.04.2025 р. – 2 000 грн., 23.05.2025 р. – 1 500 грн., 23.05.2025 р. – 1 000 грн., 06.06.2025 р. – 1 300 грн., 13.07.2025 р. – 3 000 грн., 25.07.2025 р. – 5 000 грн., 25.07.2025 р. – 2 000 грн., 25.08.2025 р. – 3 500 грн., 04.09.2025 р. – 1700 грн., 19.09.2025 р. – 3 000 грн., 22.09.2025 р. – 7 100 грн., 05.10.2025 р. – 5 000 грн.
20.10.2025 року від позивачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, у якому викладені заперечення на доводи відповідача у відзиві. Вказала, що тверджння відповідача щодо наявності нерухомості, яка могла б бути здана в оренду, не відповідає дійсності. Також вказала, що не отримує матеріальної допоги на дитину від відповідача. 
31.10.2025 року до суду представником відповідача ОСОБА_4 подано заперечення на відповідь на відзив.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду направила заяву, у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим повторно Солом?янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 22.06.2019 року.
За рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 05.04.2013 р. по справі № 544/409/2013-ц з ОСОБА_2 , стягувались аліменти на користь доньки, ОСОБА_3 , у розмірі розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.
На даний момент ОСОБА_3 є повнолітньою, проте, потребує матеріальної допомоги від батьків у зв`язку із навчанням на денній формі навчання в Ірпінському фаховому коледжі економіки та права за освітнім ступенем фаховий молодший бакалавр,за рахунок коштів фізичних осіб, за спеціальністю «Право», дата вступу 01.09.2022 року, дата закінчення навчання 30.06.2026 року, що підтверджується копією довідки Ірпінського фахового коледжу економіки та права №4474 від 19.02.2025 року, копією Договору № 21 про навчання в Ірпінському фаховому коледжі економіки та права від 29.08.2022 року, копією Додаткової угоди № 1 від 03.06.2024 року до Договору про навчання в Ірпінському фаховому коледжі економіки та права від 29.08.2022 року.
21.12.2018 року відповідач уклав шлюб із ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.12.2018 року серії НОМЕР_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідача народився син – ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.06.2017 року серії серії НОМЕР_3 .
Згідно копії договору оренди житла від 11.05.2018 року, ОСОБА_8 , орендує квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
На підтвердження матеріальної допомоги непрацездатній матірі відповідачем надано суду платіжні документи: від 27.02.2025 р. – 2000 грн., від 21.04.2025 р. – 2 000 грн., від 23.05.2025 р. – 1 500 грн., від 23.05.2025 р. – 1 000 грн., від 06.06.2025 р. – 1 300 грн., від 13.07.2025 р. – 3 000 грн., від 25.07.2025 р. – 5 000 грн., від 25.07.2025 р. – 2 000 грн., від 25.08.2025 р. – 3 500 грн., від 04.09.2025 р. – 1700 грн., від 19.09.2025 р. – 3 000 грн.,від 22.09.2025 р. – 7 100 грн., від 05.10.2025 р. – 5 000 грн.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.
Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).
Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).
Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. 
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.
Так Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 СК України. 
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Так, аналізуючи зібрані докази, враховуючи рівність батьків щодо обов`язку утримувати дітей і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, беручи до уваги, що відповідач є працездатною особою, не надав суду даних про неможливість надання ним матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, та потребує допомоги батьків, враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, наявність у відповідача на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , непрацездатної матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , положення ст.191 СК України, враховуючи принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дітей, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог, та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 11.03.2025 року і до закінчення навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Ірпінському фаховому коледжі економіки та права, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Водночас, на день ухвалення рішення по справі суд не вбачає підстав для перерахування аліментів на особистий рахунок дитини.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України у разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно з положеннями ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Стаття 193 СК України передбачає можливість перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, а також перерахування на особистий рахунок дитини державних пенсій, інших видів допомоги та відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника.
Проаналізувавши наведені норми СК України, суд констатує, що вони не можуть бути застосовані у справі, що розглядається, оскільки відповідач не позбавлений батьківських прав, а позивач не відмовляється отримувати аліменти на дитину.
Дитина не влаштована до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, не отримує державних пенсій, інших видів допомоги та відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника.
Аліменти на утримання дитини присуджуються на користь того з батьків, з яким проживає дитина, а надалі за заявою платника аліментів можуть бути проведені інспекційні відвідування одержувача аліментів. Таким чином на сьогоднішній день вимога про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини є передчасною.
Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.
На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі ст. 180-182, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 263-268 ЦПК України суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання – задовольнити частково.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частии з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з 11.03.2025 року і до закінчення навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Ірпінському фаховому коледжі економіки та права, тобто до 30.06.2026 року, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
В іншій частині позовних вимог – відмовити. 
Допустити негайне виконання судового рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя:       Я.В. Шестопалова