П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/11099/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К. 
Суддя-доповідач: Граб Л.С. 
16 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Граб Л.С. 
суддів: Сторчака В. Ю.  Матохнюка Д.Б. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (відповідач-2), в якому просив:
-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 20.03.2025 №221750004630 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про. загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до пільгового стажу період роботи з 03.05.2001 по 02.01.2007 - машиністом змішувача асфальтобетону п`ятого розряду та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 12.03.2025.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.01.2026 позов задоволено частково:
-визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 20.03.2025 №221750004630 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
-визнано протиправним та скасовано рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 03.05.2001 по 02.01.2007;
-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи машиністом змішувача асфальтобетону п`ятого розряду з 03.05.2001 по 02.01.2007;
-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 12.03.2025 (дня звернення) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач-1 подав апеляційну скаргу.
В обґрунтуванні апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач 12.03.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відділу обслуговування громадян сервісного центру №14 с-ще Чемерівці, Хмельницької області) із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заява розглянута за принципом екстериторіальності відповідачем-2.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 20.03.2025 №221750004630 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
У рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 39 років 05 місяців 09 днів.
Пільговий стаж за Списком №2 — 05 років 06 місяців 04 дні.
За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.
Рішенням Комісії про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №2 від 28.02.2025 ОСОБА_1 відповідно до записів трудової книжки, архівних довідок про стаж та заробітну плату та згідно розділу XXVII "Будівництво" Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, зараховано до пільгового стажу періоди, роботи на посаді машиніста змішувача асфальтобетону пересувного з 03.01.2007 по 31.12.2013 (згідно з даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку відповідно до сплати страхових внесків) в Хмельницькому філіалі ВАТ "Південьзахідшляхбуд", яке було структурним підрозділом ПАТ "Південьзахідшляхбуд", яке згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ліквідоване у зв`язку з банкрутством.
Відповідно до рішення Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_1 відмовлено в зарахуванні пільгового стажу періоду роботи з 03.05.2001 по 02.01.2007, оскільки відсутня інформація про період роботи на посаді машиніста змішувача асфальтобетону пересувного.
Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Частиною 1 статті 8 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право на отримання пенсії мають право громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
У частині першій статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 1058-IV) закріплено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років-на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,-за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок № 637).
Пунктами 1 та 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За правилами п. 3 вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (п. 20 Порядку № 637).
Аналіз наведених норм свідчить про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ч.1 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.
Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162; якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03.08.2016, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36; якщо пільгова робота продовжується після 03.08.2016 (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.
При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Разом з цим, п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 визначено, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника- прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Так, за змістом трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 31.07.1990 в межах спірного періоду суд встановив, що позивач працював з 03.05.2001 по 02.01.2007 машиністом змішувача асфальтобетону п`ятого розряду.
Крім того, в матеріалах справи наявна архівна довідка Вінницької міської ради №С/24/91507/24-30 від 30.12.2024, відповідно до якої наказом директора Хмельницького філіалу відкритого акціонерного товариства «Південьзахідшляхбуд» від 03 травня 2001 року №9, гр. ОСОБА_1 зараховано машиністом змішувача на АБЗ Закупне (так в документі) з 03 травня 2001 року.
Підстава: первинні документи фонду №1314-Публічне акціонерне товариство «Південьзахідшляхбуд» справа 122 арк. 93.
Наказом генерального директора Відкритого акціонерного товариства «Південьзахідшляхбуд» від 03 січня 2007 року №7-Кр, гр. ОСОБА_1 , машиніста змішувача асфальтобетону 5-го розряду Хмельницького філіалу, переведено (в зв`язку із реорганізацією філіалів «ВАТ «Південьзахідшляхбуд» та зміною їх повноважень, згідно з діючим штатним розписом та посадовими окладами) у ВАТ «Південьзахідшляхбуд» (так в документі) з 03 січня 2007 року.
У постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі № 577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі № 550/927/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: 1) за відсутності трудової книжки як такої або 2) необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Таким чином, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.
Разом з тим, уточнююча довідка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Зазначена довідка необхідна для подальшого її надання відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.
Отже, уточнюючі довідки необхідні у випадку відсутності у трудовій книжці необхідних відомостей.
Оскільки трудова книжка позивача містить в собі вищенаведені записи щодо характеру роботи у спірний період, відповідачем безпідставно не враховано до спеціального страхового стажу за Списком № 2 період роботи позивача з 03.01.2007 по 31.12.2013.
При цьому, жодних посилань на недоліки в оформленні записів трудової книжки щодо спірних період ні в оскаржуваних рішеннях про відмову у призначенні пенсії, ні у відзиві на позовну заяву, відповідачами не наведено.
В той же час, суд першої інстанції дійшовши обгрунтованого рішення про протиправність рішення відповідача-2 прийнятого за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії помилково зобов`язав зарахувати спірний стаж та призначити пенсію ОСОБА_1 відповідача-2.
Зважаючи на те, що відповідно до Порядку 22-1 рішення про призначення пенсії приймає той орган, що визначений за принципом екстериторіальності, то і всі дії щодо призначення пенсії вчиняє саме даний територіальний підрозділ Пенсійного фонду України. Натомість, на територіальний підрозділ Пенсійного фонду України за місцем реєстрації (проживання) особи, після прийняття рішення про призначення пенсії та отримання електронної пенсійна справи через засоби програмного забезпечення, покладається обов`язок лише здійснення виплати пенсії.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно змінити рішення суду першої інстанції в його зобов`язальній частині. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2026 року змінити.
Викласти абзаци третій та четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи машиністом змішувача асфальтобетону п`ятого розряду з 03.05.2001 по 02.01.2007.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 з 12.03.2025 (дня звернення) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В решті рішення залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.  

Головуючий	 		Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сторчак В. Ю.    Матохнюк Д.Б.