Копія:

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" квітня 2026 р. Справа № 608/2434/25
Номер провадження2/608/159/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Запорожець Л. М. 
при секретарі судового засідання Фаштиковської М. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом керівника Чортківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Національної Служби Здоров`я України, Чортківської міської ради Тернопільської області, третя особа на стороні позивачів: Комунальне некомерційне підприємство «Чортківська центральна міська лікарня» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за лікування потерпілого від кримінального правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2025 року керівник Чортківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної Служби Здоров`я України, Чортківської міської ради Тернопільської області, третя особа на стороні позивачів: Комунальне некомерційне підприємство «Чортківська центральна міська лікарня» звернувся в суд з позовом до до ОСОБА_1 про стягнення коштів за лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В позовній заяві вказав, що відповідно до п.3 ст. 131-1 Конституції України та ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладається обов`язок здійснення представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. 
В позовній заяві прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №12024211110000181 від 18.04.2024 встановлено, що 18.04.2024 року близько 10.30 год. водій ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом технічно справного автомобіля марки «Skoda» моделі «Осtavia», р.н. НОМЕР_1 знаходився на правому узбіччі автодороги М 19 сполучення Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече, якщо рухатись у напрямку до с. Ягільниця, Чортківського району, надалі розпочав рух керованого ним автомобіля, без пасажирів та вантажу, маючи намір здійснити розворот у напрямку м. Чортків. Під час керування водій ОСОБА_2 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, завдати шкоди життю та здоров`ю громадян, чим порушив вимоги п. 2.3 (пп. «б», «д») ГІДР України.
Через проявлену під час керування автомобілем неуважність та унаслідок грубого порушення вимог п.п. 10. 1 ГІДР України, здійснюючи маневр розвороту в ділянці з`їзду на територію військової частини НОМЕР_2 , не переконався, що це буде безпечно і не створить призначену для руху у напрямку до с. Ягільниця, Чортківського району.
В цей час автодорогою М 19 в напрямку до с. Ягільниця, Чортківського району рухався автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» д. н. з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який вів вказаний вище автомобіль в межах свого транспортного потоку.
Унаслідок виїзду автомобіля марки «Skoda» моделі «Осtavia», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 на смугу транспортного потоку, призначену для руху у напрямку до с. Ягільниця, Чортківського району, виникла аварійна дорожньо-транспортна ситуація для інших учасників руху, зокрема для водія автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» д. н. з. НОМЕР_3 , позбавивши останнього можливості запобігти своїми односторонніми діями настанню ДТП, в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів.
В результаті ДТП тілесні ушкодження отримав водій автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» д. н. з. НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , у вигляді закритої травми грудей з переломами 1, 2, 3 лівих і 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 правих ребер та грудини, з явищами правостороннього пневмотораксу (наявністю вільного повітря в плевральній порожнині), які за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень.
Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 (пп. «б», «д»), п. 10.1 ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, та спричиненням потерпілому ОСОБА_3 , тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_1 19.07.2024 скеровано до Чортківського районного суду Тернопільської області.
Вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 28.11.2024 у справі №608/1830/24 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ст. 76 КК України.
Згідно інформації комунального некомерційного підприємства «Чортківська центральна міська лікарня» Чортківської міської ради Тернопільської області потерпілий у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені з 18.04.2024 по 29.04.2024 (кількість проведених ліжко днів-11). Згідно розрахунків лікувального закладу, загальна сума витрачених КНП «Чортківська ЦМЛ» коштів на лікування потерпілого ОСОБА_3 становить 7531,04 грн., яку на даний час не відшкодовано.
Прокурор Ярошинська Л.В. подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задоволити.
Представник Національної Служби Здоров`я України в судове засідання не з`явився, про на адресу суду поступило клопотання про розгяд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують, просять задоволити.
Представник Чортківської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, по причини неявки не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник Комунального некомерційного підприємства «Чортківська центральна міська лікарня» в судове засідання не з`явився, на адресу суду поступила заява про розгляд справи у його відсутності, не заперечує протии задоволення позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення, розміщее на офіційному веб.порталі судової влади України.
Суд, враховуючи заяву прокурора Ярошинської Л. В., подані заяви представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів.
Відповідно до п.3 ст. 131-1 Конституції України та ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладається обов`язок здійснення представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно зі ст. 23 зазначеного Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Комунальне некомерційне підприємство «Чортківська центральна міська лікарня» є закладом охорони здоров`я, який фінансується з міського бюджету. Ненадходження коштів до відповідного бюджету призводить до порушень діяльності зазначеного лікувального закладу щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту.
Фінансове управління Чортківської міської ради з дня направлення обвинувального акта до суду не пред`явило позов до обвинуваченого про відшкодування витрат, які понесені лікувальним закладом на лікування потерпілого. Зазначене призводить до втрат коштів, які мали б поступити до міського бюджету.
На виконання вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» Чортківською місцевою прокуратурою попередньо повідомлено про представництво інтересів держави в особі Фінансового управління Чортківської міської ради.
Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні
№12024211110000181 від 18.04.2024 встановлено, що 18.04.2024 року близько 10.30 год. водій ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом технічно справного автомобіля марки «Skoda» моделі «Осtavia», р.н. НОМЕР_1 знаходився на правому узбіччі автодороги М 19 сполучення Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече, якщо рухатись у напрямку до с. Ягільниця, Чортківського району, надалі розпочав рух керованого ним автомобіля, без пасажирів та вантажу, маючи намір здійснити розворот у напрямку м. Чортків. Під час керування водій ОСОБА_2 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, завдати шкоди життю та здоров`ю громадян, чим порушив вимоги п. 2.3 (пп. «б», «д») ГІДР України.
Через проявлену під час керування автомобілем неуважність та унаслідок грубого порушення вимог п.п. 10. 1 ГІДР України, здійснюючи маневр розвороту в ділянці з`їзду на територію військової частини НОМЕР_2 , не переконався, що це буде безпечно і не створить призначену для руху у напрямку до с. Ягільниця, Чортківського району.
В цей час автодорогою М 19 в напрямку до с. Ягільниця, Чортківського району рухався автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» д. н. з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який вів вказаний вище автомобіль в межах свого транспортного потоку.
Унаслідок виїзду автомобіля марки «Skoda» моделі «Осtavia», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 на смугу транспортного потоку, призначену для руху у напрямку до с. Ягільниця, Чортківського району, виникла аварійна дорожньо-транспортна ситуація для інших учасників руху, зокрема для водія автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» д. н. з. НОМЕР_3 , позбавивши останнього можливості запобігти своїми односторонніми діями настанню ДТП, в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів.
В результаті ДТП тілесні ушкодження отримав водій автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» д. н. з. НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , у вигляді закритої травми грудей з переломами 1, 2, 3 лівих і 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 правих ребер та грудини, з явищами правостороннього пневмотораксу (наявністю вільного повітря в плевральній порожнині), які за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень.
Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 (пп. «б», «д»), п. 10.1 ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, та спричиненням потерпілому ОСОБА_3 , тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_1 19.07.2024 скеровано до Чортківського районного суду Тернопільської області.
Вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 28.11.2024 у справі №608/1830/24 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ст. 76 КК України.
Згідно інформації комунального некомерційного підприємства «Чортківська центральна міська лікарня» Чортківської міської ради Тернопільської області потерпілий у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені з 18.04.2024 по 29.04.2024 (кількість проведених ліжко днів-11). Згідно розрахунків лікувального закладу, загальна сума витрачених КНП «Чортківська ЦМЛ» коштів на лікування потерпілого ОСОБА_3 становить 7531,04 грн., яку на даний час не відшкодовано.
Розрахунок зроблено згідно Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993.
КНП «Чортківська центральна міська лікарня» є власністю Чортківської територіальної громади в особі Чортківської міської ради.
Відповідно до інформації Чортківська міська рада не заперечує щодо пред`явлення Чортківською окружною прокуратурою цивільного позову в інтересах держави в особі Чортківської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_3 .
Національна служба здоров`я України (надалі - НСЗУ) у своєму листі вказує, що послуги КНП "Чортківська центральна міська лікарня" Чортківської міської ради пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державних бюджету України.
З урахуванням норм законодавства, а саме: ст. 131-1 Конституції України, ч. 2 ст. 1191, ст. 1206 Цивільного кодексу України п. З, 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, а також норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину.
НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілих від кримінальних правопорушень.
Діянням, яке було вчинено Відповідачем та кваліфіковано за ч.І ст.286 КК України, крім шкоди здоров`ю потерпілого, також заподіяно шкоду Чортківському міському бюджету та Державному бюджету України у вигляді витрат на лікування потерпілого.
Отож, необережні дії Відповідача перебувають у причинному зв`язку із спричиненням потерпілому тілесних ушкоджень, які обумовили витрати з Чортківського міського бюджету та Державному бюджету України на його стаціонарне лікування. Адже за умови відсутності вказаного діяння та його наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому, не виникло би бюджетних витрат на лікування потерпілого, тому це є шкода, яка завдана відповідачем Чортківському місцевому бюджету та Державному бюджету України, тобто державі.
Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.
Як визначено ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
Відповідно до інформації КНП «Чортківська центральна міська лікарня» вартість затрат на лікування та перебування становить 7531,04 грн., з яких:
-кошти, що мають бути зараховані до державного бюджету - 6348, 87 грн;
-кошти, що мають бути зараховані до місцевого рахунку -1182, 17 грн.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. З постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Згідно п. 2, 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Як передбачено ч. 1 ст. З Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних інших медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП «Чортківська центральна міська лікарня» Чортківської міської ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.
Отже, кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти.
Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.
Конституційний Суд України у рішенні №3-рп/99 від 08.04.1999 у справі №1-1/99 визначив, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає, з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково, або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати у постанові від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 зробив висновок, що наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
Європейський суд з прав людини у справі «Менчинська проти Російської Федерації» висловив таку позицію: «...сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави...».
Згідно зі ст. 18 Основ законодавства про охорону здоров`я фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.
Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.
Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.
Відповідно до ст. 90 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджету Автономної Республіки Крим і обласних бюджетів, належать видатки на охорону здоров`я: оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальних закладів охорони здоров`я, які є об`єктами права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні обласних рад, для забезпечення надання медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладу охорони здоров`я.
Держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.
Частиною 4 статті 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Таким чином, відповідно до положень Конституцій України право комунальної власності територіальної громади захищається державою на рівних умовах з правом власності інших суб`єктів.
Невідшкодування витрат, здійснених за рахунок державного та місцевого бюджетів на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду па захист державних інтересів.
Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з Відповідача.
Таке звернення до суду є виправданим, оскільки в даному випадку захисту потребують державні інтереси.
Дані спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.
Так, у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 суд дійшов висновку, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 906/506/18, від 11.04.2019 у справі № 904/583/18, від 13.02.2019 у справі № 914/225/18, від 21.05.2019 у справі № 921/31/18.
Згідно висновку Верховного Суду, нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.
Така поведінка (бездіяльність) уповноваженого державного органу може вчинятися з умислом чи з необережності; бути наслідком об`єктивних (відсутність коштів на сплату судового збору, тривале не заповнення вакантної посади юриста) чи суб`єктивних (вчинення дій на користь можливого відповідача, інших корупційних або кримінально караних дій) причин.
Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема: повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також іншими документами, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.
Слід також зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 викладено правову позицію, якою визначено, що незалежно від причин неможливості самостійно звернутися до суду вже сам факт не звернення уповноваженого органу з позовом свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначено, що звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, виявлене прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.
Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому надано повноваження органу виконавчої влади.
Належним суб`єктом владних повноважень для захисту інтересів держави є не будь-який орган, що уповноважений державою здійснювати певні функції контролю у певній сфері, а лише той, який має відповідні повноваження для захисту таких інтересів.
Уповноважені державні та інші органи зобов`язані вживати (реалізувати) комплекс організаційно-правових та інших заходів, спрямованих на створення умов для такого захисту прав.
Згідно з Положенням про Національну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101 (далі -Положення), Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення.
НСЗУ відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: укладає, змінює та припиняє договори про медичне обслуговування населення та договори про реімбурсацію; здійснює заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій; здійснює оплату згідно з тарифом за надані пацієнтам медичні послуги (включаючи медичні вироби) та лікарські засоби за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій.
Відповідно до ч. 5 п. 14 Положення НСЗУ з метою організації своєї діяльності забезпечує в установленому порядку самопредставництво НСЗУ в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від її імені, у тому числі через посадових осіб юридичної служби НСЗУ, а також забезпечує представництво інтересів НСЗУ в судах України та інших органах через представників.
Згідно зі ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.
Згідно зі ст. 16 зазначеного Закону органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.
Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.
Засновником, власником комунального некомерційного підприємства "Чортківська центральна міська лікарня" Чортківської міської ради є Чортківська міська рада, а тому кошти на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину повинні бути зараховані на відповідний рахунок місцевого бюджету, в даному випадку бюджету Чортківської міської ради.
Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
У справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила таке. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Зокрема, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.
Розумність строку звернення визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значущість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необгрунтованим.
Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 912/9/20 від 19.08.2020 у справі №923/449/18.
Чортківською окружною прокуратурою повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені факти невідшкодування завданої шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави.
Відповідно до норм Положення про Національну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101, та згідно листа НСЗУ не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину.
Одночасно НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави із цивільним позовом Чортківською окружною прокуратурою та готова до співпраці в межах повноважень.
Однак, вказане свідчить про бездіяльність Національної служби здоров`я України та відсутність наміру звернення до суду, оскільки окружною прокуратурою листом фактично повідомлено про виявленні порушення.
Компетентний орган Національна служба здоров`я України, протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, тому це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
Відсутність претензійно-позовної роботи з боку Національної служби здоров`я України свідчить про нездійснення уповноваженим державним органом покладеного на нього законом обов`язку із захисту державних інтересів у сфері раціонального використання бюджетних (державних) коштів, внаслідок чого не
надходять кошти до державного бюджету, порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій.
Крім того, Чортківська окружна прокуратура зверталася із запитом на адресу Чортківської міської ради про те, чи вжито заходів позовного характеру щодо Відповідача шляхом пред`явлення цивільного позову в інтересах держави про відшкодування витрат, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 .
Як вбачається із листа Чортківська міська рада не заперечує щодо пред`явлення Чортківською окружною прокуратурою цивільного позову в інтересах держави в особі Чортківської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_3 у комунальному некомерційному підприємстві "Чортківська центральна міська лікарня" Чортківської міської ради.
Зважаючи на те, що уповноваженими органами упродовж тривалого часу не вжито жодних заходів, спрямованих на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого, внаслідок чого не надходять кошти до обласного бюджету, Державного бюджету України в даному випадку порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, і такі витрати негативно впливають на фінансування інших хворих, порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій.
Вказане свідчить про бездіяльність НСЗУ та Чортківської міської ради. У зв`язку з наведеним, Чортківська окружна прокуратура звертається до суду з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Чортківської міської ради про відшкодування витрат, затрачених на лікування потерпілого ОСОБА_3 в сумі 6348, 87 гривні на користь Державного бюджету України та в сумі 1182,17 гривні на користь міського бюджету в особі Чортківської міської ради.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1331, 20 гривень.
Керуючись п. 3 ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 1206 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 82, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, 
ВИРІШИВ:
Позов керівника Чортківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Національної Служби Здоров`я України, Чортківської міської ради Тернопільської області, третя особа на стороні позивачів: Комунальне некомерційне підприємство «Чортківська центральна міська лікарня» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за лікування потерпілого від кримінального правопорушення задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 6348, 87 грн., які перерахувати в дохід державного бюджету на номер рахунку: UA978999980313080115000026011; код ЄДРПІОУ 37993783, отримувач ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н/24060300, банк отримувача - Казначейство України та 1182,17 грн. в дохід місцевого бюджету: UA988999980314040544000019777 УДК в Тернопільській області, МФО 899998, код 37977599.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя (підпис)
Копія вірна
Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2434/25.
Заочне рішення набрало законної сили " " __________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець 

Копію заочного рішення видано " " __________________ року.

Секретар: