Справа № 587/446/26 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року  суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., за участю захисника Смирнової О.Л., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від ВП № 1 ( м. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області відносно 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовець ЗСУ, рнокпп НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2026 року о 09-35 годині ОСОБА_1 на дорозі біля с.Печише Сумського району керував автомобілем ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив п.п.2.5 ПДР України. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Смирнова О.Л. пояснили, що при зупинці авто під керуванням ОСОБА_1 жодних ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_2 не мав. Посилання на те що зіниці очей не реагують на світло, вважали абсурдом, оскільки, ОСОБА_2 , як військовослужбовець ЗСУ переніс неодноразові контузії, після поранення страждає на захворювання очей, інших ознак наркотичного сп`яніння працівники поліції не виявили. Крім того, ОСОБА_1 одразу пояснив працівникам поліції, що знаходиться на виконанні бойового завдання по захисту Батьківщині і вочевидь ніяким чином він не може проїхати до медичного закладу на вимогу поліцейського. Також пояснив, що після виконання б/р надасть працівникам поліції необхідні документи, щодо захворювання очей, але його прохання було проігнороване.
Диспозиція ст.130 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.
Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.
Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.
Згідно витягу з бойового розпорядження командира 1 мб № 1224/3087 дск. КСП «Едельвейс»-Миропілля ( 36U XB *** ***) 08.00 30.01.2026 року карта 25000, виданий 2024 року- командир відділення радіоелектронної бортьби НОМЕР_3 механізованого батальйону в/ НОМЕР_4 молодшому сержанту ОСОБА_1 з мет ою виконання бойових завдань, а саме доставки та перевірки роботи засобів РЕБ, особисто з 11.00 30.01.2026 року висунутися в район тимчасового зосередження БнГр № 1..
Згідно службової характеристики молодший сержант ОСОБА_1 за час проходження служби зарекомендував себе лише з позитивної сторони.
Відповідно до клопотання командира в/ч НОМЕР_5 ОСОБА_3 молодший сержант ОСОБА_1 , 01.07.1989 з 05.04.2023 року та по теперішній час проходить службу в в/ч НОМЕР_5 та перебуває на посаді командира відділення радіоелектронної боротьби першого механізованого батальйону в/ч НОМЕР_5 та довготривалий час бере активну участь у бойових діях. За весь час несення служби зарекомендував себе виключно з позитивної сторони. Сумлінно, віддано та добросовісно виконує свій Конституційний обов`язок пов`язаний із захистом вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. Крім того, ОСОБА_1 кожного дня, а в деяких випадках цілодобово необхідно використовувати транспортні засоби, а відповідно і керувати ними, що полягає у переміщенні між позиціями власних військ, як на території активних бойових дій, так і за межами зони активних бойових дій, забезпеченні особового складу військової частини матеріальними засобами, радіоелектронної боротьби та виконані інших бойових дій.
Відповідно до довідки ВЛК від 24.09.2024 № 51 ОСОБА_1 має ряд хронічних захворювань, серед яких є і синдром сухого ока та ангіопатія сітківки (Н35.0) що у свою чергу може бути підставо чому зіниці очей не реагували на світло. 
Таким чином аналізуючи наведене вище, враховуючи пояснення правопорушника, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 579022 від 30.01.2026 року , клопотання командира, витягу з бойового завдання, суд вважає, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, оскільки виконував завдання Згідно витягу з бойового розпорядження командира 1 мб № 1224/3087
Згідно з приписами ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
Беручи до уваги фактичні обставини справи і те, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом, у зв`язку з необхідністю прибуття для виконання службових обов`язків, пов`язаних із захистом України від зовнішньої агресії, враховуючи баланс між інтересами держави по захисту її незалежності, територіальної цілісності з одного боку, та забезпечення порядку в області дорожнього руху з іншого боку, суд приходить до висновку, що в такому випадку ОСОБА_4 знаходився в стані крайньої необхідності і на підставі ст. 17 КУпАП виключається його адміністративна відповідальність.
За наявності наведених вище обставин особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю відповідно до п.4 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 130 ч.1, 247п. 4, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити відповідно до п.4 ст.247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням даного адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом 10-и днів з дня її винесення.

Суддя       О.А.Степаненко