ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №333/11113/23    Головуючий в 1 інст.Тучков С.С.
Провадження №33/807/167/25     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року      місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10 жовтня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. 

Згідно з постановою суду, 30 листопада 2023 року, о 10 годині 28 хвилин, у м.Запоріжжя, Оріхівське шосе, 10, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810, результат 0,76 проміле, тест №25074, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів керування ним транспортним засобом. 
Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом у справі. 
Вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується жодними доказами. 

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

В судове засідання, призначене на 26 грудня 2025 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Басов Г.М. не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином.
Захисник-адвокат Басов Г.М. подав до апеляційного суду клопотання про відкладення судового засідання. 
Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Басова Г.М., суд апеляційної інстанції враховує практику Великої Палати Верховного суду, викладеній у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18, згідно з якою, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.
Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03, п.41) від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи.
Судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 та забезпечення його права на особисту участь під час апеляційного розгляду справи, проте останній долею своєї справи не цікавиться.
Апеляційний розгляд неодноразово відкладався як за клопотанням самого ОСОБА_1 , так і за клопотаннями його захисника – адвоката Басова Г.М. В жодне з призначених судових засідань суду апеляційної інстанції останні не з`явились. 
В черговому клопотанні про відкладення судового засідання захисник – адвокат Басов Г.М. зазначив про його перебування на лікарняному, проте, відповідних доказів цих обставин до клопотання не додано.
Апеляційний суд доходить висновку про те, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 та його захисника спрямована на затягування апеляційного провадження. 
Подальше відкладення апеляційного розгляду через неявку ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Басова Г.М. може затягнути цей розгляд на невизначений час.
З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Басова Г.М., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №622068 від 30 листопада 2023 року, згідно з яким, 30 листопада 2023 року, о 10 годині 28 хвилин, у м.Запоріжжя, Оріхівське шосе, 10, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810, результат 0,76 проміле, тест №25074, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху України;
- у роздруківці Alcotest Drager 6810 від 30 листопада 2023 року №2574;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився за допомогою Alcotest Drager 6810. В результатах огляду зазначено, що проба позитивна 0,76%о. З результатом тесту ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом ;
- у довідці інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП Боршош Н.;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Греднєва М., згідно з яким, останній доповідає, що 30 листопада 2023 року під час несення служби з охорони громадського порядку та безпеки дорожнього руху за адресою: м.Запоріжжя, Комунарський район, вул.Оріхівське шосе,10 о 10:28 годині було зупинено транспортний засіб «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою водія проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810. Результат позитивний 0,76‰. Тест №2574, водій з результатом згоден. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушень Правил дорожнього руху України. Стосовно водія ОСОБА_1 складено протокол серії ААД №622068 за ч.1 ст.130 КУпАП. Вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 13 жовтня 2021 року ТСЦ2341. Видано тимчасовий дозвіл на право керування серії НОМЕР_3 . Фізична сила та спецзасоби не застосовувались. Подія зафіксована на нагрудний відео реєстратор БК 475305, 475310. 
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Як убачається з матеріалів справи та з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 та його захисник у судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно і належним чином. Враховуючи повторну неявку останніх, суд вважав за доцільне розглянути справу за їх відсутності.
Захисник – адвокат Басов Г.М. надав суду клопотання, в якому просив суд закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування цього зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння керував транспортнім засобом, що є передумовою проходження огляду на стан сп`яніння. З відеофайлу, що міститься на оптичному диску, доданому до протоколу, така обставина не убачається. Інших доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суду не надано. Також, додав, що зі слів ОСОБА_1 , він автомобілем не керував. Він дійсно перебував в авто, але ним не керував і не збирався, тобто він не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України. Оскільки він не керував транспортним засобом, тому поліцейські не мали права вимагати від нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Обставини, на які посилається сторона захисту в своїй апеляційній скарзі, перевірялися судом першої інстанції та на ці доводи надано змістовну та вмотивовану відповідь, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції.
Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він не керував транспортним засобом та не був водієм, суд апеляційної інстанції вважає непереконливими та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.
З долученого до протоколу відеозапису убачається, що водієм транспортного засобу «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , був саме ОСОБА_1 , який знаходився за кермом транспортного засобу.
Сам ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факту керування транспортним засобом, а навпаки поводив себе як водій цього транспортного засобу.
Отже, сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.
Будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, сторона захисту, в тому числі і сам ОСОБА_1 не заявляв.
В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.
З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку  ОСОБА_1 не звертався.
За вказаних обставин, суд апеляційної інстанції не убачає порушення прав  ОСОБА_1 під час огляду останнього на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alcotest Drager 6810.
В свою чергу, згідно з п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вищевказаними доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Даних про те, що  ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Отже, вина  ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 333/11113/23