Справа № 127/39628/25
Провадження № 2/127/9455/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026  Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом  заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор»» (м. Київ, вул. Костянтинівська, 75 пр. 601А) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 14.08.2025р. між сторонами шляхом реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача було укладено електронний кредитний договір №2042811, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 25 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківську платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією про здійснення платежу через систему EasyPay від 14.08.2025, при цьому відповідач, пройшовши процедуру реєстрації, надав свої персональні дані, створив особистий кабінет та підписав договір за допомогою одноразового ідентифікатора як електронного підпису.
Згідно з умовами договору позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплачувати проценти у визначені строки, однак свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість у розмірі 43 178,82 грн., з яких 23 800,00 грн. становить тіло кредиту та 19 378,82 грн. — нараховані проценти, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу ОСОБА_1 на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.
Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом установлено, що 14.08.2025р. між сторонами шляхом реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача було укладено електронний кредитний договір №2042811, який підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором « f94163», відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 25 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківську платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.1.1, п.п.1.1.1 кредитного договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС кредитора, доступ до якої забезпечується позичальнику через сайт. Електронна ідентифікація позичальника в ІКС кредитора здійснюється при вході позичальника в Особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки кредитором правильності введення коду, що є електронним підписом позичальника та направлений кредитором на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході. При цьому, позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до сайту/ІКС кредитора. На умовах цього договору, кредитор надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно з п.п.1.2, 1.3 кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає: 25000 грн. 00 коп. Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до «01» листопада 2025 року (включно).
У п.п. 1.4.1, 1.4.2, 1.7, 1.8, 1.9, 1.10 кредитного договору визначено, що базова процентна ставка 0.9900% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом; основна процентна ставка 0.99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом. Денна процентна ставка на дату укладення договору складає: 0.12 % в день. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 27351.25 грн.
Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки №  НОМЕР_1 , що емітована банком України.
Згідно з п.5.3.1. кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредитору суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту основні умови кредитування наступні: сума кредиту 25000,00 грн.; строк кредитування обраний клієнтом 80 днів; тип процентної ставки: фіксована; загальні витрати за кредитом 2351,25 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника 27351,25 грн., реальна річна процентна ставка, відсотків річних 152,18%. Паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором: 13:31, 14.08.2025 року, b49486.
На підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачу позивачем надано Квитанцію до платіжної інструкції №20314-1363-256215839, відповідно до якої ТОВ «ФК «Контрактовий дім», як надавач платіжних послуг за договором, 14.08.2025р. здійснив зарахування на картковий рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_1 25000,00 грн. ( а.с.25). 
Згідно розрахунку позивача, відповідач за укладеним кредитним договором має заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 43178,82 грн., що складається з 23800,00 грн. заборгованості за кредитом, 19378,82 грн. заборгованості за нарахованими процентами ( а.с.28-29). 
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
За викладених обставин, суд резюмує, що без здійснення входу позичальником на сайт кредитодавця, без отримання ним умов договору (оферти) і повідомлення з одноразовим ідентифікатором та без введення відповідачем одноразового ідентифікатора, що означає прийняття пропозиції (акцепту), кредитний договір не був би укладеним.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 12 січня 2021 у справі №524/5556/19, від 28 квітня 2021року у справі №234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі №234/8079/20, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19.
Отже, факт виникнення кредитних відносин є очевидним і встановленим, позаяк надані позивачем докази містять інформацію про підписання договору, за яким заявлено стягнути заборгованість, електронним цифровим підписом, зокрема за допомогою одноразового ідентифікатора, вчиненим з урахуванням положень ч. ч. 6, 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України.
Доказів про те, що персональні дані  ОСОБА_1 (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону, електронна адреса) були використані кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем не надані.
За приписами ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.
ОСОБА_1 не заявляв зустрічні позовні вимоги щодо безгрошовості кредитних договорів на підставі положень ст.1051 ЦК України.
Крім того, суд акцентує увагу на те, що позивач є фінансовою, а не банківською установою, нормативно-правове регулювання діяльності яких має свої особливості, зокрема, що стосується вимог до первинної документації. ТОВ «ФК «Абекор» не є банком, а тому не відкриває позичальнику рахунок, а лише здійснює перерахування кредитних коштів на вже існуючий рахунок позичальника у банківській установі.
Під час вирішення питання розподілу тягаря доведення судом підлягають застосуванню ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зазначено, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
У ст. 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати (постанова Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17).
Якщо договір позики укладений у письмовій формі, то факт передачі грошових коштів може бути спростований у разі оспорення договору позики (постанова Верховного Суду від 5 жовтня 2022 року у справі № 463/9914/20).
З матеріалів справи вбачається та підтверджується належними доказами те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у повному обсязі у межах встановленого строку кредитування кредитодавцю не повернув, нараховані на підставі умов кредитного договору відсотки за користування кредитом не сплачував, тому оскільки відповідачем не було спростовано правильність здійсненого розрахунку, суд вважає, що прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 23800,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 19378,82 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 2422,40 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.
Керуючись статтями 7, 12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор»» (м. Київ, вул. Костянтинівська, 75 пр. 601А) до  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором -задовольнити .
Стягнути із  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор»» (м. Київ, вул. Костянтинівська, 75 пр. 601А) заборгованість в розмірі 43178 ( сорок три тисячі сто сімдесят вісім ) гривень 82 коп., 2422,40 грн. судового збору.
Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення складено 26.03.2026 року.
Сторони:
Позивач: Товариств з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор»» (м. Київ, вул. Костянтинівська, 75 пр. 601А), ЄДРПОУ: 39287145.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , ( АДРЕСА_1 ).

Суддя: