номер провадження справи 9/210/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2026 Справа № 908/3571/25
м.Запоріжжя  

За позовом: Фізичної особи-підприємця Ічетовкіна Артема Олександровича 
до відповідача: Семененківського ліцею Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області 
про стягнення суми 100615,47 грн. 

Суддя Боєва О.С.

Без повідомлення (виклику) сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Ічетовкіна Артема Олександровича (документ сформований в системі 27.11.2025, вх. № 3936/08-07/25 від 28.11.2025) про стягнення з відповідача: Семененківського ліцею Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області суми 100615,47 грн, з якої: 22343,12 грн – інфляційні витрати, 7090,00 грн – 3% річних, 71182,35 грн – неустойка. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 28.11.2025 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3571/25 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.
Ухвалою суду від 03.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3571/25, присвоєно номер провадження справи 9/210/25. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Підставою для звернення з позовом до суду зазначено неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання щодо своєчасної оплати за Договором №1 на виконання проектних робіт та проходження експертизи по об`єкту: «Ліквідація аварійного стану – Реконструкція частини покрівлі будівля Семененківського ліцею, розташованого за адресою: с. Семененкове, вул. Шкільна, 5-А» від 18.03.2024 в сумі 284748,60 грн, яка була сплачена 09.10.2025 з порушенням визначеного договором строку. У зв`язку із цим на підставі положень ст. 625 ЦК України та п. 6.6. Договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні витрати, 3% річних та неустойку. У позовній заяві, в т.ч., наведений попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що складаються з суми судового збору та суми втрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. 
22.12.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому, зокрема, зазначено, що відповідач заперечує проти позовних вимог в частині заявленої до стягнення суми неустойки та вважає, що під час розрахунку неустойки за договором не здійснено застосування приписів ч. 6 ст. 232 ГК України; договір не передбачав подовженого строку нарахування неустойки, тому представником позивача безпідставно здійснено вихід за межі строку передбаченого діючим законодавством на момент виникнення зобов`язання відповідача перед позивачем з приводу оплати вартості послуг за договором. Граничним строком нарахування неустойки в даному випадку мало б бути 10.06.2025 року. У відзиві наведений контррозрахунок неустойки за період з 10.12.2024 року по 10.06.2025 року, згідно з яким розмір пені становить 42161,40 грн. Також у відзиві викладено клопотання про зменшення розміру стягуваної неустойки, в обґрунтування якого зазначено, що Семененківський ліцей Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області є навчальним закладом, який утримується з бюджету Павлівської сільської ради. Навчальний заклад розташований на території, яка знаходиться в близькості до лінії бойового зіткнення. Зазначені чинники впливають на можливість Семененківського ліцею Павлівської сільської ради здійснювати сплату неустойки у такому значному розмірі. Крім того, вказано, що сума витрат на професійну правничу допомогу є завищеною, не відповідає обсягу наданих представником позивача послуг, не є співмірною до складності спору. Просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача неустойки у розмірі 29020,95 грн та зменшити розмір стягуваної неустойки до суми 5000,00 грн; зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн.
29.12.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, зокрема, про наступне. Господарський кодекс України втратив чинність на підставі Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» від 09.01.2025 № 4196-IX. Цивільний кодекс України не передбачає такого обмеження, як було передбачено у ч. 6 ст. 232 ГК України. Принаймні після втрати чинності Господарським кодексом України і при залишенні зобов`язання відповідача за договором підряду, пеня продовжує нараховуватися згідно умов пункту 6.6 договору, до виконання відповідачем свого грошового обов`язку. Щодо посилання представника відповідача на те, що відповідач є навчальним закладом, який утримується з бюджету Павлівської сільської ради, то це жодним чином не змінює факту неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором та, відповідно, обов`язку сплатити пеню за пунктом 6.6 договору. Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження обґрунтованості клопотання про зменшення розміру пені. Позивач просив врахувати, що у разі якщо сам по собі факт фінансування сторони господарського договору з бюджету буде підставою для зменшення розміру пені, розмір якої визначений у тексті погодженого сторонами договору, то це призведе фактично до зміни Конституції України та закріплення більш привілейованої державної форми власності по відношенню до приватної. 
Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

18 березня 2024 року між Семененківським ліцеєм Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (Замовник, відповідач у справі) та Фізичною особою-підприємцем Ічетовкіним Артемом Олександровичем (Підрядник, позивач у справі) був укладений Договір №1 на виконання проектних робіт та проходження експертизи по об`єкту: «Ліквідація аварійного стану – Реконструкція частини покрівлі будівлі Семененківського ліцею, розташованого за адресою: с. Семененкове, вул. Шкільна, 5-А» (далі – Договір).
Відповідно до п. 1.1 Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами, виконати проєктні роботи згідно ДК 021-2015 Єдиного закупівельного словника, код 71320000-7 Послуги з інженерного проєктування, на виконання проєктних робіт по об`єкту: «Ліквідація аварійного стану – Реконструкція частини покрівлі будівлі Семененківського ліцею, розташованого за адресою: с. Семененкове, вул. Шкільна, 5-А», а також організувати та пройти експертизу Проєктної документації для отримання позитивного висновку (звіту) експертизи (надалі іменується «Об`єкт») та передати зведену проєктно-кошторисну документацію Замовнику, а Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи і сплатити Підряднику вартість виконаних робіт.
Згідно з п. 1.2 Договору, результатом виконання проєктних робіт по Об`єкту є виготовлена Підрядником проєктно-кошторисна документація та отримання позитивного експертного звіту. 
Строк виконання робіт: 30.09.2024 (п. 5.1 Договору). 
У пункті 3.1 Договору встановлено, що ціна договору складає 300 000,00 грн, в тому числі єдиний податок. Ціна договору враховує усі витрати Підрядника на виконання предмета договору, в тому числі вартість проектних робіт та відшкодування вартості експертизи, передбаченої цим договором. 
У Додатку № 4 до Договору (Кошторис №1 на виконання проєктно-кошторисної документації) визначено, що вартість робіт становить 284748,60 грн, в тому числі єдиний податок 5%. 
Зі змісту п. 4.3 Договору слідує, що підрядник зобов`язаний в обумовлений Договором строк виконати проєктно-кошторисні роботи згідно з завданням на проектування і передати Замовнику матеріали проєктно-кошторисних робіт. 
В п. 4.1 Договору передбачено, що Замовник зобов`язаний, зокрема, здійснити приймання результатів проєктно-кошторисної роботи в порядку та на умовах, визначених цим Договором; в обумовлений Договором строк провести оплату виконаних проєктно-кошторисних робіт. 
Оплата здійснюється в розмірі 100% від загальної вартості робіт на підставі підписаного Замовником Акту виконаних робіт у термін 10 календарних днів (п. 3.4 Договору).
Відповідно до п. 8.1 Договору, останній набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2024 року, а в частині фінансових розрахунків – до повного виконання сторонами.
29.11.2024 сторонами був підписаний Акт здачі-прийняття кошторисної документації по об`єкту «Ліквідація аварійного стану – Реконструкція частини покрівлі будівлі Семененківського ліцею, розташованого за адресою: с. Семененкове, вул. Шкільна, 5А».
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.02.2025 у справі №908/3258/24 задоволений позов ФОП Ічетовкіна Артема Олександровича; стягнуто з Семененківського ліцею Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на користь ФОП Ічетовкіна А.О. суму 284 748,60 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 4271,23 грн. 
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.08.2025 рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2025 у справі № 908/3258/24 залишено без змін. 
12.09.2025 Господарським судом Запорізької області були видані відповідні накази про примусове виконання судового рішення у справі № 908/3258/24. 
За платіжною інструкцією № 09/10/2025 від 10.10.2025 Семененківським ліцеєм Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області перераховано на рахунок ФОП Ічетовкіна А.О. суму 289 019,83 грн (згідно з призначенням платежу: в т.ч., 4271,23 грн суд.зб., 284748,60 грн осн.витр., наказ Госп.суду Зап.обл. від 12.09.2025 № 908/3258/24) (арк.с.36).
Позивач звернувся до суду з позовом, за яким відкрито провадження у даній справі №908/3571/25, з вимогами про стягнення з відповідача суми 22343,12 грн інфляційних втрат, суми 7090,00 грн – 3% річних та суми 71182,35 грн неустойки, нарахованих у зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання за Договором.
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
З положень ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України слідує, що підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.
В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 837 § 1 глави 61 ЦК України, за договором підряду підрядник зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
Статтею 887 ЦК України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 889 ЦК України, замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт: сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.
В частині 1 ст. 854 ЦК України визначено: якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
З положень ч. 1 ст. 530 ЦК України слідує: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України). 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Як встановлено судом вище, в рамках виконання укладеного Договору сторонами 29.11.2024 був підписаний Акт здачі-прийняття кошторисної документації по об`єкту: «Ліквідація аварійного стану – Реконструкція частини покрівлі будівлі Семененківського ліцею, розташованого за адресою: с. Семененкове, вул. Шкільна, 5А».
Відповідно до положень п. 3.4 Договору, оплата здійснюється Замовником на підставі підписаного Акту виконаних робіт у термін 10 календарних днів.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.02.2025 у справі №908/3258/24 з відповідача на користь позивача стягнуто суму 284 748,60 грн, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 4271,23 грн, всього – 289019,83 грн, яка була перерахована Семененківським ліцеєм Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на рахунок ФОП Ічетовкіна А.О. за платіжною інструкцією № 09/10/2025 від 10.10.2025. 
В описовій та мотивувальній частинах вищевказаного рішення зазначено, зокрема, наступне:
«Фізична особа-підприємець Ічетовкін Артем Олександрович звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача: Семененківського ліцею Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області суми заборгованості в розмірі 284748,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань щодо прийняття та оплати виконаних позивачем проектних робіт за Договором на виконання проектних робіт та проходження експертизи по об`єкту «Ліквідація аварійного стану - Реконструкція частини покрівлі будівлі Семененківського ліцею, розташованого за адресою: с. Семененкове, вул.Шкільна, 5-А» від 18.03.2024…». «…29.11.2024 позивач передав відповідачеві архітектурно-будівельні рішення (в чотирьох примірниках), загальну пояснювальну записку (в чотирьох примірниках), кошторисну документацію (в чотирьох примірниках), рахунок на оплату №29 від 29.11.2024 на суму 284 748,60 грн за виконання проєкних робіт з розробки проєктно-кошторисної документації; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №26 від 29.11.2024, про що сторонами підписано Акт здачі-прийняття кошторисної документації по Об`єкту…». «… Акт здачі-приймання робіт №26 від 29.11.2024 до договору №1 від 18.03.2024 підписаний ФОП Ічетовкіним А.О., як підрядником одноособово з посиланням на положення ч. 4 ст. 882 ЦК України…». «…суд враховує, що проектно-кошторисна документація передана замовнику за актом здачі-прийняття кошторисної документації від 29.11.2024, результат робіт позивачеві не повернуто, а відтак фактично прийнятий відповідачем. З огляду на викладене, позивач має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи за вирахуванням сум, які він міг одержати у зв`язку з невиконанням замовником договору (вартості проведення експертизи робочого проєкта), відповідно до приписів частини 2 ст. 850 ЦК України, в розмірі 284748,60 грн (300000,00 грн – 15251,40 грн = 284748,60 грн). Наведене спростовує твердження відповідача, що сплата частини суми, обумовленої договором, суперечитиме пункту 3.4 договору...».
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.08.2025 рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2025 у справі №908/3258/24 залишено без змін. 
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи наведені обставини, встановлені вищезазначеним рішенням суду, та умови п. 3.4 Договору, відповідач повинен був здійснити оплату виконаних позивачем робіт на суму 284748,60 грн в строк до 09.12.2024 включно. Фактично оплата вказаної суми здійснена за платіжною інструкцією № 09/10/2025 від 10.10.2025
На підставі вищевикладеного, суд погоджується з доводами позивача про прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за Договором у розмірі 284748,60 грн, починаючи з 10.12.2024.
Відповідно до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).
Визначене частиною другою статті 625 ЦК України право стягнення інфляційних втрат і 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг) (постанова Верховного Суду від 11.07.2023 у справі № 910/15410/21).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Таким чином, незалежно від того, що стало причиною відсутності у боржника необхідної суми грошей (об`єктивні обставини чи суб`єктивна недбалість боржника), це не звільняє його від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Враховуючи встановлений факт прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань в розмірі 284 748,60 грн, у позивача виникло право на нарахування сум, передбачених ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України, за весь час прострочення вказаного грошового зобов`язання.
Згідно з наведеним у позовній заяві розрахунком позивачем нарахована сума 7090,00 3% річних за період прострочення з 10.12.2024 по 08.10.2025 включно та сума 22343,12 грн інфляційних втрат за період прострочення з грудня 2024 по вересень 2025. 
Перевіривши надані позивачем розрахунки в цій частині, суд встановив вони здійснені правильно, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 7090,00 грн 3% річних та суми 22343,12 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню у заявлених позивачем розмірах.
Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми 71182,35 грн неустойки, нарахованої за період прострочення з 10.12.2024 по 08.10.2025 включно (за 303 дні прострочення).
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).
Зі змісту ч.1 ст. 546, ч.1 ст. 547 ЦК України слідує, що неустойка є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання, щодо якого правочин вчиняється у письмовій формі.
Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
В пункті 6.6 укладеного сторонами Договору, зокрема, визначено, що у випадку порушення Замовником термінів оплати згідно п. 3.4 він сплачує Підряднику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день.
Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Таким чином, приписами частини шостої статті 232 ГК України передбачений період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. 
Укладеним сторонами договором не встановлено більшої тривалості такого періоду та, відповідно, можливості нарахування неустойки (пені) більше ніж за шість місяців. 
Враховуючи, що початком періоду прострочення відповідачем грошового зобов`язання є 10.12.2024 і нарахування неустойки у вигляді пені припиняється через шість місяців, тому кінцевою датою нарахування є 10.06.2025. При цьому, суд зазначає, що на підставі Закону України № 4196-ІХ від 09.01.2025 Господарський кодекс України втратив чинність 28.08.2025, тобто вже після дати припинення відповідного нарахування. 
За таких обставин, здійснивши перерахунок пені за період прострочення з 10.12.2024 по 10.06.2025 включно (183 дні), суд встановив, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню – на суму 42 161,40 грн. В іншій частині вимог про стягнення пені судом відмовляється у зв`язку з їх необґрунтованістю. 
У відзиві відповідачем з посиланням на положення ч. 3 ст. 551 ЦК Україн заявлено клопотання про зменшення розміру неустойки, в обґрунтування якого зазначено, що Семененківський ліцей Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області є навчальним закладом, який утримується з бюджету Павлівської сільської ради. Навчальний заклад розташований на території, яка знаходиться в близькості до лінії бойового зіткнення. Зазначені чинники впливають на можливість Семененківського ліцею Павлівської сільської ради здійснювати сплату неустойки у такому значному розмірі, як 42161,40 грн. Просив зменшити розмір стягуваної неустойки до суми 5000,00 грн.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі вичерпного переліку обставин як підстав для зменшення судом розміру неустойки (частина третя статті 551 ЦК України), господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 26.08.2021 у справі № 911/378/17 (911/2223/20).
Верховний Суд у постанові від 29.05.2023 у справі № 904/907/22 дійшов висновку, що норма частини 3 статті 551 ЦК України передбачає дві умови для зменшення розміру неустойки, а саме: (1) якщо він значно перевищує розмір збитків, (2) наявність інших обставин, які мають істотне значення. Водночас тлумачення частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.
Питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує у відповідності до статті 86 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на доказову базу, встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.
Подібний за змістом висновок щодо застосування статті 551 ЦК України неодноразово послідовно викладався Верховним Судом, зокрема, у постановах від 17.03.2020 у справі № 925/597/19, від 18.06.2020 у справі № 904/3491/19, від 08.10.2020 у справі №904/5645/19. 
Крім цього, таку функцію, як сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки, неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі №910/14591/21).
Право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. 
Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання. Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 03.07.2019 у справі № 914/1517/18).
У даному випадку відповідач не довів суду наявності виняткових обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру пені. 
Суд зазначає, що наведені відповідачем доводи щодо утримання навчального закладу – Семенківського ліцею Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за рахунок бюджету та його розташування на території, наближеній до лінії бойового зіткнення, самі по собі не є достатніми обставинами для зменшення судом розміру неустойки без належного документального підтвердження відповідачем наявності обставин, які мають істотне значення та можуть бути підставою для такого зменшення. Жодних доказів на обґрунтування заявленого клопотання про зменшення розміру неустойки відповідач суду не надав. 
Слід зазначити, що несвоєчасне виконання прийнятих на себе зобов`язань має наслідком визначену відповідальність, яку сторони передбачили при укладенні Договору, а тому наслідки неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором та пов`язані із цим ризики покладаються на нього.
Крім цього, слід зазначити, що розмір пені, який визнано судом обґрунтованим і належним до стягнення з відповідача (42161,40 грн), що становить менше 15% від суми основного зобов`язання (284748,60 грн), є адекватним й співрозмірним по відношенню до порушених прав позивача.
З огляду на все вищевикладене, суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки (пені).
На підставі усього вищевикладеного, позовні вимоги задовольняються судом частково.
Витрати зі сплати судового збору відповідно до положень статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Питання розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу судом не вирішується, оскільки станом на час ухвалення даного рішення докази відповідних витрат суду не надані.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з Семененківського ліцею Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, код ЄДРПОУ 26337702 (70026, Запорізька область, Запорізький район, с.Семененкове, вул. Шкільна, буд. 5А) на користь Фізичної особи-підприємця Ічетовкіна Артема Олександровича, РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) суму 22 343 грн 22 коп. інфляційних втрат, суму 7090 грн 00 коп. – 3% річних, суму 42161 грн 40 коп. пені та суму 1723 грн 70 коп. витрат зі сплати судового збору. 
У задоволенні іншої частини позову – відмовити. 
Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 

Рішення складено та підписано 26.02.2026.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України. 

Суддя О.С. Боєва