ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року	справа № 380/19391/25	

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Крутько О.В., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідач 2), Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач 3), в якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не зарахування ОСОБА_1 на спеціальний військовий облік із внесенням відомостей про надану відстрочку в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 зарахувати ОСОБА_1 на спеціальний військовий облік як особу, яка є заброньованою;
визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.08.2025 року № 717 щодо призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 ;
визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.08.2025 р. № 249 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 з військової служби з подальшим виключенням зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . 
Аргументи учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76, позивач заброньований за виробничим підрозділом вагонна дільниця станції Жмеринка філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» терміном на дванадцять місяців з 22 серпня 2025 року, про що було видано посвідчення № 034 від 22.08.2025 року про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час. Проте інформацію про бронювання до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ІНФОРМАЦІЯ_6 не внесло, відповідно ОСОБА_1 не був зарахований на спеціальний військовий облік. Позивач не може нести негативні наслідки за не внесення інформації про бронювання до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про відстрочку від призову. 
Позивач стверджує, що він не підлягав призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Позивач наполягає, що підтвердження наявності бронювання, оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, є обов`язком підприємства, установи чи організації, за якими заброньований працівник, а не самого військовозобов`язаного.
Відповідач 1 проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, вказав, що згідно копії застосунку «Резерв+» позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , дані уточнено 30.08.2025 та згідно наявної в ІНФОРМАЦІЯ_7 інформації не перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , а отже вносити будь-які відомості до ЄДРПВР відносно військовозобов`язаного, який не перебував на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 не мав повноважень. Позивач до призову його на військову службу під час мобілізації перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 , працював у виробничому підрозділі вагонна дільниця станції Жмеринка філії «Пасажирська компанія» на посаді провідника пасажирського вагона. 08.08.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_9 з АТ «Українська залізниця» Філії «Пасажирська компанія» Виробничий підрозділ вагонна дільниця станції Жмеринка» надійшло звернення з списком військовозобов`язаних вказаного виробничого підрозділу одночасно з бланками посвідчень та повідомлень про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та на воєнний час працівникам виробничого підрозділу. Згідно розпорядження КМУ №493 від 18.03.2015 згідно з переліком посад і професій (додаток до розпорядження №106), найменування розділу XVI пункт 6 ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та на воєнний час на дванадцять місяців (копія посвідчення №034 від 22.08.2025). Посвідчення та повідомлення про відстрочку військовозобов`язаних, які не перебувають на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 були повернуті до виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Жмеринка філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» для перенаправлення до відповідних ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем перебування на військовому обліку.
Відповідач 2 проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, зазначив, що 30 серпня 2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , прибув до ІНФОРМАЦІЯ_11 для уточнення своїх військово-облікових даних. Відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Оберіг», у цей же день його було взято на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_11 , а згодом знято з військового обліку у зв`язку з призовом на військову службу. Оскільки станом на 30 серпня 2024 року позивач не мав відстрочки від призову, та відповідно до даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перебував у картотеці з відміткою «підлягає призову», підстав для непроведення мобілізаційних заходів стосовно ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_11 не було. 30.08.2025 ОСОБА_1 пройшов медичний огляд Позаштатною постійно діючою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_12 , за результатом якого його визнано придатним до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №13432 від 30.08.2025 року та карткою медичного огляду та обстеження від 30.08.2025. Того ж дня військовозобов`язаному ОСОБА_1 вручена повістка з метою призову на військову службу під час мобілізації, а також мобілізаційне розпорядження. 30.08.2025 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 № 717 від 30.08.2025 солдата ОСОБА_1 призвано на військову службу та призначено до складу військової частини НОМЕР_2 .
Відповідач 3 проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, зазначив, що командир Військової частини НОМЕР_1 не вчиняв жодних протиправних дій щодо позивача. Також законодавством не передбачено такої підстави для звільнення з військової служби та виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини як за рішенням суду. При цьому позивач не позбавлений можливості у встановленому порядку звернутись до командування військової частини з рапортом про звільнення з військової служби на підставах, передбачених Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Позивач надав відповіді на відзив на позовну заяву, зазначив, що всі необхідні документи про бронювання були в розпорядженні як представників ІНФОРМАЦІЯ_11 , так і військової частини НОМЕР_1 , проте, незважаючи на це, його незаконно призвали на військову службу, що потягнуло за собою незаконне зарахування до списків військової частини НОМЕР_1 .
Встановлені судом обставини справи.
ОСОБА_1 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 , працював у виробничому підрозділі вагонна дільниця станції Жмеринка філії «Пасажирська компанія» на посаді провідника пасажирського вагона. 
Згідно посвідчення № 034 від 22.08.2025, виданого ІНФОРМАЦІЯ_13 , військовозобов`язаному ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час на 12 місяців з дня оформлення відстрочки від призову
30 серпня 2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , прибув до ІНФОРМАЦІЯ_11 для уточнення своїх військово-облікових даних. Відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Оберіг», у цей же день його було взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_12 , а у подальшому знято з військового обліку у зв`язку з призовом на військову службу. 
30.08.2025 ОСОБА_1 пройшов медичний огляд Позаштатною постійно діючою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_15 , за результатом якого його визнано придатним до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №13432 від 30.08.2025; карткою медичного огляду та обстеження від 30.08.2025.
30.08.2025 військовозобов`язаному ОСОБА_1 вручена повістка з метою призову на військову службу під час мобілізації, а також мобілізаційне розпорядження
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 № 717 від 30.08.2025 солдата ОСОБА_1 призвано на військову службу та відправлено до складу військової частини НОМЕР_2 .
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 30.08.2025 № 249 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.
Не погодившись з бездіяльністю та діями відповідачів позивач звернувся до суду.
Норми права, що підлягають застосуванню та висновки щодо правозастосування.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частинами 2-3 статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5 ст.1 Закону № 2232-XII).
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 14 статті 2 Закону № 2232-XII установлено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено: ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента та триває станом на цей час.
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон № 3543-XII) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 23 "Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації" Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.
З 18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі - Порядок №560), який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.
Відповідно до п.п. 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Як встановив суд, на момент мобілізації позивача, йому, як заброньованому, була надана відстрочка від призову на період мобілізації та на воєнний час, що відповідачами не заперечується.
Отже, позивач, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не міг бути призваним 30.08.2025 на військову службу під час мобілізації в силу наявного правового статусу заброньованого на період мобілізації та на воєнний час.
Таким чином враховуючи викладене, суд вважає, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 "Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період" від 30.08.2025 № 717 в частині, що стосується призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період солдата ОСОБА_1 , 1980 р.н., є протиправним, а тому його належить скасувати.
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 30.08.2025 № 249 в частині зарахування позивача до списків особового складу військової частини та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 звільнити з військової служби, то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до Законів України «Про Збройні Сили України», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про Державну спеціальну службу транспорту», «Про національну безпеку України» та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, з метою подальшого вдосконалення та належної організації обліку особового складу Міністерства оборони України, Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 №280 була затверджена Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України (далі - Інструкція № 280)
Відповідно до п. 32 розділу ІІ Інструкції № 280, зарахування до списків особового складу військової частини здійснюється у день прибуття військовослужбовців (прийому на роботу працівників) до військової частини; підставою для видання наказу про зарахування до списків особового складу військової частини (про прийом на роботу працівника) є для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.
Беручи до уваги, що позивач був призваний та направлений для проходження військової служби під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 з територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командир частини зобов`язаний був видати наказ про зарахування позивача до списків особового складу частини у день його прибуття до військової частини.
Також суд зазначає, що підстави звільнення військовослужбовця з військової служби передбачені ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", яка визначає виключний перелік таких підстав та не передбачає таку підставу звільнення з військової служби, як порушення процедури призову на військову службу під час мобілізації (призов військовозобов`язаного, який був заброньованим на період мобілізації та на воєнний час).
При цьому, суд враховує висновки, викладені в п. 56 постанови Верховного Суду від 05 лютого 2025 року у справі №160/2592/23, згідно яких процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
З врахуванням наведеного також не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 зарахувати позивача на спеціальний військовий облік як особу, яка є заброньованою. Позивач на дату вирішення спору знятий з військового обліку, оскільки він є діючим військовослужбовцем.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.
Судові витрати зі сплати судового збору стягненню не підлягають.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.08.2025 року № 717 в частині призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 .
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Крутько Олена Василівна