Справа № 523/1075/26
Провадження №2/523/2605/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"22" квітня 2026 р. Пересипський районний суд міста Одеси в складі 
головуючого судді Сувертак І.В.
при секретарі Мельніченко Г. О.
розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про збільшення розміру аліментів,
Установив:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2018 р. з 1500 гривень до 3500 гривень щомісячно, до досягнення донькою повноліття.
Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1500 гривень до досягнення нею повноліття.
На теперішній час суми раніше визначених аліментів зовсім не вистачає на їх утримання, оскільки донька стала студенткою, а також у неї погіршився стан здоров`я, вона потребує тривалого лікування. Як вважає позивачка, це позбавляє дитини належного утримання, тому що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу доньці. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягувати з відповідача 3500 грн. щомісячно на утримання доньки.
З моменту прийняття судового рішення про стягнення аліментів значно збільшились ціни на ліки, медичні обстеження, на продовольчі та промислові товари, на комунальні послуги, а також інші послуги, в зв`язку з чим, розмір аліментів повинний бути збільшений.
Стягнута сума аліментів нижча, ніж передбачено діючим законом і явно недостатня для забезпечення гармонійного розвитку доньки, тому позивачка звернулась із зазначеним позовом до суду.
Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 03 лютого 2026 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 23,24).
Відповідачу направлялись повістки за встановленою адресою реєстрації, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за зазначеною адресою». (а.с. 27,28) Причин неявки суду не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався. 
Позивач надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з обґрунтувань, що викладені в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. (а.с. 30).
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін у загальному порядку та відзиву на позовну заяву не надав. 
Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою позивача. (а.с. 30).
З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Суд встановив, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1500 гривень до досягнення нею повноліття. (а.с. 10-13).
На теперішній час суми раніше визначених аліментів зовсім не вистачає на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки остання стала студенткою, а також у неї погіршився стан здоров`я, вона потребує тривалого лікування. (а.с. 3-9).
Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
За приписами ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно положення ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України – розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Суд вважає за необхідне зазначити, що з часу прийняття рішення щодо стягнення аліментів з відповідача (26 квітня 2018 року) збільшився рівень споживчих цін, змінився розмір прожиткового мінімуму та матеріальний стан як позивачки так і відповідача.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України ). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. 
У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Крім того, частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Як вбачається із вказаних норм закону спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором позивача, на утримання дитини, з якою вказана особа проживає.
Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів правомірні та підлягають до задоволення з обґрунтувань, що викладені вище та суд збільшує розмір аліментів до 3500 гривень на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн., оскільки позивачка звільнялась від їх сплати при подачі позову.
Керуючись ст. ст. 3, 4-7,1-13, 17- 18, 109, 131,137, 141, 211, 223, 259, 263-265, 268, 279, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, 
Вирішив: 
Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про збільшення розміру аліментів – задовольнити. 
Збільшити розмір аліментів з 1500 гривень, котрі стягнуті рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2018 р. по цивільній справі №523/616/18, стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та досягнення повноліття дитиною, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , судовий збір в доход держави в розмірі 1331,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя