ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2026 Справа № 907/742/24
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,
суддів: Бонк Т.Б., 
Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Бабій М.М.
явка учасників справи: 
від позивача: Римець Х.Б.;
від відповідача-1: не з`явився;
від відповідача-2: не з`явився;
від третьої особи-1: Паюнова Н.А.;
від третьої особи-2: не з`явився;
від третьої особи-3: не з`явився, 

розглянувши матеріали заяви акціонерного товариства “Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Юкон” б/н від 07.07.2025
про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі №907/742/24
за позовом ОСОБА_1 , м. Київ
до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю “Катіон Інвест”, с. Теребля Тячівського району Закарпатської області
до відповідача-2 Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: 
1) акціонерного товариства “Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Юкон” м. Київ, 
2) акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Ехо”, м. Київ, 
3)  ОСОБА_2 , м. Мукачево Закарпатської області
про припинення трудових відносин ОСОБА_1 з товариством з обмеженою відповідальністю “Катіон Інвест”; зобов`язання Відділу державної реєстрації Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області внести зміни до відомостей про юридичну особу товариство з обмеженою відповідальністю “Катіон Інвест”, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: у графі “Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо” виключити запис “ ОСОБА_1 – керівник” та внести запис: “Трудові відносини ОСОБА_1 з товариством з обмеженою відповідальністю “Катіон Інвест” припинені, шляхом звільнення з посади директора за власним бажанням”,

ВСТАНОВИВ:
рішенням Господарського суду Закарпатської області від 24.04.2025 позовні вимоги задоволено частково. Припинено трудові відносини та повноваження директора/керівника ОСОБА_1 з товариством з обмеженою відповідальність “Катіон Інвест” з дати набрання цим рішенням законної сили. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальність “Катіон Інвест” на користь Кондратьєва Сергія Валентиновича сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. В задоволенні інших позовних вимог – відмовлено.
15.05.2025 до Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 б/н від 15.05.2025 на рішення Господарського суду Закарпатської області від 24.04.2025 у справі №907/742/24.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 б/н від 15.05.2025 на рішення Господарського суду Закарпатської області від 24.04.2025 року у справі №907/742/24.
12.06.2025 від позивача надійшла заява про відмову від позову у даній справі, в якій на підставі ст.191 ГПК України позивач просить постановити ухвалу про закриття провадження у справі.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.07.2025 прийнято відмову Кондратьєва Сергія Валентиновича від позову у справі №907/742/24. Закрито провадження у справі №907/742/24 на підставі ч. 3 ст. 191 ГПК України. Визнано нечинним рішення Господарського суду Закарпатської області від 24.04.2025 у справі №907/742/24.
08.07.2025 до Західного апеляційного господарського суду звернулося акціонерне товариство “Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Юкон” б/н від 07.07.2025 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу як за першу так і за апеляційну інстанцію у справі №907/742/24, за змістом якої третя особа -1 просить ухвалити додаткове судове рішення та стягнути з позивача – ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЮКОН» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 179 400 грн, з яких: - 149 400 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, - 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу від 29.05.2025 третя особа-1 повідомила, що орієнтовна сума судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції складає 30 000,00 грн.
До заяви представником долучено:
1. Детальний опис наданих послуг від 07.07.2025. 
2. Копія договору про надання правової допомоги від 01.03.2024. 
3. Копія Додаткової угоди № 1 від 19.09.2024 до Договору про надання правової 
допомоги.
4. Копія Акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 29.04.2025 № 1. 
5. Копія рахунку від 29.04.2025 
6. Копія Акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 07.07.2025 № 2. 
7. Копія рахунку від 07.07.2025. 
8. Докази надіслання копії вказаної заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу від 07.07.2025 та доданих до неї документів іншим учасникам справи. 
16.07.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в якому заявник вважає заявлені акціонерним товариством “Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Юкон” витрати на правову допомогу не співмірними із складністю справи та такими, що не відповідають критеріям реальності та розумності. 
З огляду на викладене позивач просить відмовити акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юкон» у стягненні 179 400 грн, з яких: - 149 400 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, - 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 розгляд заяви акціонерного товариства “Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Юкон” про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №907/742/24 призначено на 20.08.2025. 
Подальший рух справи відображено у відповідних ухвалах суду та протоколах судового засідання.
Під час розгляду заяви акціонерного товариства “Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Юкон” б/н від 07.07.2025 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, апеляційним судом встановлено, що після ухвалення рішення Господарським судом Закарпатської області від 24.04.2025 третя особа-1 подала до суду першої інстанції заяву від 29.04.2025 про відшкодування витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції.
Однак зазначена заява, всупереч вимогам статті 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарським судом Закарпатської області розглянута не була, натомість матеріали справи були направлені до Західного апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.
З огляду на викладене, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.10.2025 заяву акціонерного товариства “Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Юкон” від 29.04.2025 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу — повернуто до Господарського суду Закарпатської області для вирішення шляхом ухвалення додаткового рішення у справі № 907/742/24 відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційне провадження з розгляду заяви акціонерного товариства “Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Юкон” без номера від 07.07.2025 у справі № 907/742/24 — зупинено до ухвалення судом першої інстанції додаткового рішення. Зобов`язано Господарський суд Закарпатської області повернути матеріали справи до Західного апеляційного господарського суду після ухвалення додаткового рішення у справі №907/742/24.
На виконання вимог зазначеної ухвали додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 04.12.2025 заяву представника акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юкон» про ухвалення додаткового рішення у справі №907/742/24 задоволено частково. Стягнуто з Кондратьєва Сергія Валентиновича на користь акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юкон» суму 56 025,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині заявленої до стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
22.12.2025 матеріали справи надійшли до Західного апеляційного господарського суду.
З урахуванням того, що суд першої інстанції вже здійснив розподіл судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції (додаткове рішення від 04.12.2025), заява акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юкон» від 07.07.2025 підлягає розгляду судом апеляційної інстанції лише в частині вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Апеляційний господарський суд, розглянувши заяву третьої особи-1 про відшкодування витрат на правничу допомогу у межах витрат понесених третьою особою у суді апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до частин 1, 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.04.2023 у справі №904/1478/19 дійшла висновку, що у випадку відмови позивача від позову і закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України у відповідача згідно з першим реченням частини третьої статті 130 ГПК України виникає право на відшкодування йому за рахунок позивача понесених витрат, до яких належить і судовий збір, і витрати, пов`язані з розглядом справи.
Отже, у випадку відмови позивача від позову, відповідач вправі заявити про відшкодування йому понесених витрат і це право закріплено, зокрема в частині третій статті 130 ГПК України.
У постанові від 29.07.2022 у справі № 911/1237/21 Верховний Суд зазначив, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується, і ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Проте реалізація такого права позивачем у будь якому випадку зачіпає та має вплив на права та інтереси особи, визначеної ним в якості відповідача, а також може вплинути на права та обов`язки осіб третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, яких суд залучив таких осіб до участі у справі, які цілком логічно з метою ефективного захисту своїх прав змушені звертатися за професійною правничою допомогою адвоката, яка є оплачуваною працею.
Водночас механізм реалізації закріпленого у частині третій статті 130 ГПК України права на відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи (до яких належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу), закріплений у частині п`ятій статті 130 ГПК України, відповідно до якої у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Отже, у випадку відмови позивача від позову і закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України у відповідача згідно з частиною третьою статті 130 ГПК України виникає право на відшкодування йому понесених витрат (і судового збору, і пов`язаних з розглядом справи), при цьому розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи, здійснюється у відповідності до вимог частини п`ятої статті 130 ГПК України.
У контексті наведеного, колегія суддів звертається до сталої правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі №922/592/17, додатковій ухвалі Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №910/14162/17, додатковій ухвалі Верховного Суду від 12.07.2021 у справі №903/254/20, де відзначено, що правовий аналіз статей 129, 130 ГПК України дає підстави для висновку, що у разі, зокрема закриття провадження у справі, суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною.
Отже, при застосуванні частини п`ятої статті 130 ГПК України судом має бути встановлена наявність/відсутність саме необґрунтованих дій позивача. Такі критерії встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.
Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи (зокрема витрат на професійну правничу допомогу), у разі закриття провадження у справі, можливе лише у випадку доведення стороною та встановлення судом необґрунтованості дій позивача.
Отже, відповідно до приписів частини п`ятої статті 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема:
-чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов;
-чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору;
-чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача;
-чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Близька за змістом позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20.
Колегія суддів враховує, що ГПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак відповідно до висновків Верховного Суду (викладених у постановах від 16.02.2021 у справі №905/121/19, від 13.05.2021 у справі № 910/16777/20, від 15.09.2021 у справі №902/136/21, від 18.01.2022 у справі № 922/2017/17) очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Тобто, частина п`ята статті 130 ГПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.
Разом з тим, Верховний Суд акцентує, що поняття "необґрунтованість дій позивача" не є тотожнім таким поняттям як "зловживання правом", "неправомірність дій" або ж "встановлення того, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій позивача" (така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі 922/2017/17).
Як вбачається із заяви від 11.06.2025 про відмову від позову, позивач пояснює свою відмову тим, що «набрання Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 24.04.2025 законної сили фактично заблокує роботу єдиного солевидобувного підприємства в Україні, що забезпечує потреби дорожніх підприємств в Україні в умовах дії в Україні воєнного стану та матиме негативні наслідки для економіки України.
Третя особа-1 у заяві про відшкодування витрат на правничу допомогу звертає увагу суду, що про наведені обставини позивачу було відомо ще при розгляді справи в суді першої інстанції, проте це не стало підставою для його відмови від позову до ухвалення рішення у справі Господарським судом Закарпатської області. 
АТ «Юкон» при розгляді справи в місцевому господарському суді неодноразово наголошувало про неможливість відповідно до законодавства звільнення директора без призначення нового керівника відповідно до ч. 13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків).
Також, третя особа-1 зазначає, що пунктом 8.9.1 статуту ТОВ «Катіон Інвест» передбачено обов`язок виконавчого органу (директора) діяти добросовісно і розумно в інтересах Товариства. З посиланням на вказані норми та положення статуту АТ «ЮКОН» зазначало у суді першої інстанції, що у разі задоволення позову у Товариства буде відсутня особа, яка управлятиме Товариством, що заблокує діяльність цього Товариства на невизначений строк. 
Однак попри це, на думку третьої особи-1 будучи обізнаним з правовими наслідками звільнення позивача, ОСОБА_1 діяв усупереч інтересам Товариства, оскільки, по-перше, прагнув заблокувати діяльність Товариства шляхом залишення його без керівника; по-друге, намагався залишити Товариство без відповідальної особи за інформацію та документи Товариства (в тому числі, з обмеженим доступом), що могло призвести до їх вільного розповсюдження.
Також АТ «ЮКОН» зазначало у суді першої інстанції, що позов фактично був спрямований на позбавлення відповідача-1 доступу до суду. Адже у разі задоволення такого позову ТОВ «Катіон Інвест» не зможе представити себе у суді у порядку самопредставництва (оскільки буде відсутній керівник) або через представника (через неможливість без керівника заключити договір з адвокатом або видати довіреність для участі представника у малозначних справах).
Третя особа-1 вважає, що мотиви відмови позивача від позову (наявність справи про банкрутство, блокування діяльності товариства) свідчать про недобросовісність позивача.
Також, третя особа-1 вважає, що правові підстави для компенсації здійснених АТ «Юкон» витрат, пов`язаних з розглядом справи існують також і з тих підстав, що позивач неодноразово змінював свою поведінку (позицію), приховував наявні в нього докази, неодноразово не з`являвся у судові засідання, безпідставно просив перенести розгляд справи тощо, чим необгрунтовано затягував розгляд справи та збільшував розмір витрат на правничу допомогу третьої особи 1.
Третя особа-1 зазначає, що аналіз наведених в матеріалах справи процесуальних документів позивача, дає підстави для висновку, що позивач неодноразово систематично наголошує на порушенні його права на вільний вибір праці та нібито примушування його до примусової праці.
З моменту подання позову у справі та до моменту подання заяви про відмову від позову, як і на цей час жодні обставини у справі, які б могли вплинути на спірні відносини, не змінилися. Також не змінилися жодні обставини, які б призвели до поновлення «порушеного» права позивача (загальні збори рішення не прийняли, відповідач-2 не виключив запис з ЄДР щодо позивача як керівника ТОВ «Катіон Інвест» та не вніс запису про його звільнення). 
Крім того, третя особа-1 вказує, що позивач неодноразово змінював свою поведінку чим порушив принцип (venire contra factum proprium заборона суперечливої поведінки). Так, АТ «ЮКОН» у своїх письмових поясненнях щодо позову від 18.10.2025 (абз. 6, 7 арк. 5, абз. 11 арк. 6) зазначило, що як до, так і після проведення загальних зборів третя особа як учасник Товариства намагалася ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для питань порядку денного загальних зборів Товариства (зокрема, зі звітами директора). Так, до загальних зборів 12.07.2024 третя особа двічі (08.07.2024 та 09.07.2024) у робочий час прибувала на місцезнаходження ТОВ «Катіон Інвест» з метою реалізувати гарантоване їй ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» право на ознайомлення з вказаними документами (звітами директора). Проте таку можливість надано не було, оскільки за місцезнаходженням ТОВ «Катіон Інвест» були відсутні не лише документи та інформація, але й окреме приміщення для ТОВ Катіон Інвест» та працівники та/або інші представники Товариства. При цьому на телефонні дзвінки ніхто не відповідав. Зазначені факти встановлені відповідними актами від 08.07.2024 та 09.07.2024.
Проте така поведінка позивача на думку третьої особи-1 є вочевидь недобросовісною, оскільки у попередньому листуванні з АТ «Юкон» позивач у своєму листі від 05.03.2023 № 05/03-01 наголосив про можливість ознайомлення з фінансовою звітністю Товариства саме за місцезнаходженням цього товариства.
Також, на думку третьої особи-1 підставою необгрунтованості дій позивача є заявлення ним клопотань про відкладення майже кожного судового засідання з різних необгрунтованих та непідтверджених причин.
Отже, враховуючи доводи викладені третьою особою-1 у заяві про відшкодування витрат на правничу допомогу апеляційний господарський суд вважає, що третя особа-1 має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК).
Згідно із статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частиною 1 статтею 124 зазначеного Кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Судом встановлено, що між третьою особою-1 та адвокатським об`єднанням «ЮРІМЕКС» укладено Договір про надання правничої допомоги від 01.03.2024.
Згідно з умовами п.1 Договору, Об`єднання бере на себе зобов`язання надати правову допомогу Клієнту з метою захисту інтересів Клієнта в якості захисника та/або представника (відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського процесуального кодексу України) зі всіма правами, що має Клієнт. 
Договір укладений терміном до 31.12.2025 (п. 9 Договору).
Також між третьою особою-1 та адвокатським об`єднанням «ЮРІМЕКС» укладено Додаткову угоду № 1 від 19.09.2024 до Договору про надання правової допомоги.
Згідно із Детальним описом робіт адвокатським об`єднанням «ЮРІМЕКС» у Західному апеляційному господарському суді третій особі-1 надано таку правову допомогу: 
- підготовка та подання у справі № 907/742/24 відзиву на апеляційну скаргу (включаючи, зокрема, аналіз апеляційної скарги та рішення Господарського суду Закарпатської області від 24.04.2025 у справі № 907/742/24).
- підготовка в межах судової справи № 907/742/24 заяви від 24.06.2025 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
- представництво інтересів АТ “Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Юкон” в судовому засіданні, призначеному на 02.07.2025 на 11:45 год. у справі № 907/742/24 у Західному апеляційному господарському суді, що включає в себе: - підготовку до судового засідання, призначеного на 02.07.2025 на 11:45 год. (1 год.); участь у судовому засіданні, призначеному на 02.07.2025 на 11:45 год. (з урахуванням часу очікування) (10 хв.).
- підготовка в межах судової справи № 907/742/24 заяви про відшкодування витрат на правничу (правову) допомогу від 07.07.2025 з додатками (зокрема, підготовка детального опису наданих послуг).
Згідно з Актом приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 07.07.2025 № 2. адвокатське об`єднання «ЮРІМЕКС» надало, а АТ “Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Юкон” прийняло зазначені в детальному описі робіт послуги.
Згідно з рахунку від 07.07.2025 АТ “Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Юкон” надано послуги на загальну суму 30 000,00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою статті 129 ГПК, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. При цьому не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.
Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постановах Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 та є усталеною практикою.
Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Аналогічні висновки викладено в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Як встановлено апеляційним судом, під час розгляду справи адвокатом Кучерук Н.С. підготовлено та надіслано суду відзив на апеляційну скаргу на 7 аркушів.
Розглянувши надані АТ “Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Юкон” документи, апеляційний суд зазначає, що аналіз апеляційної скарги та рішення Господарського суду Закарпатської області від 24.04.2025, а також підготовка та подання у справі № 907/742/24 відзиву на апеляційну скаргу є єдиним комплексом юридичних послуг, за наслідком яких досягається єдина мета представництва формування правової позиції сторони, що знаходить своє вираження у відзиві на апеляційну скаргу, а тому такі послуги охоплюються послугою зі здійснення адвокатом третьої особи-1 складання та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу.
Таким чином, перша послуга є складовою частиною другої послуги, вони нерозривно пов`язані та можуть розглядатися виключно як єдина послуга із надання правової допомоги.
Суд звертає увагу на те, що підготовка відзиву для подачі до суду передбачає не лише його виготовлення, але й викладення його змісту на основі попередньо проведеного аналізу судової практики. 
Послуга «аналіз рішення Господарського суду Закарпатської області від 24.04.2025» є безпідставною, оскільки рішення суду першої інстанції є кінцевим результатом розгляду справи, а тому адвокат зобов`язаний був з ним ознайомитися та проінформувати клієнта про можливість оскарження такого рішення, повідомити клієнта про ризики не оскарження такого рішення.
У розгляді заяви Суд, зокрема, враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потребувалося адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтувала свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Так, колегія суддів враховує, що правова позиція третьої особи-1 була сталою та не зазнавала змін протягом розгляду спору у суді першої інстанції, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, адвокат Кучерук Н.С. надавала правову допомогу третій особі-1 у судах першої та апеляційної інстанцій, тому, відповідно, була обізнана з матеріалами справи. Підготовка відзиву на апеляційну скаргу не потребувала вивчення чи додаткового аналізу законодавства, оскільки фактично була складена на основі пояснень третьої особи щодо позову в суді першої інстанції. Отже підготовка цієї справи до розгляду в суді апеляційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної роботи.
На підставі викладеного та враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, складність справи та враховуючи критерії співмірності, необхідності та реальності, колегія суддів доходить висновку про зменшення заявлених витрат на професійну правничу допомогу за підготовку відзиву на апеляційну скаргу до 3 500 гривень.
Щодо послуги підготовка в межах судової справи № 907/742/24 заяви від 24.06.2025 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, колегія суддів зазначає таке.
Розглядаючи заяву про розподіл судових витрат на правничу допомогу в частині стягнення витрат за надання послуг складення та подання до суду заяв про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд у кожному окремому випадку має з`ясувати, зокрема, таке: чи були пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи не зловживала сторона наданим правом на подання такого роду клопотань, кількість часу, витраченого на подання таких клопотань, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28.01.2026 у справі № 914/1493/24.
Адвокатом Кучерук Н.С. подано до Західного апеляційного господарського суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції на 3 арк. 
Отже, враховуючи зазначену правову позицію, а також те, що зазначена заява не потребувала значного обсягу роботи та є часто використовуваною у здійсненні адвокатської діяльності, колегія суддів приходить висновку про зменшення суми за складення та подання заяви про участь в судовому режимі у відеоконференції з 1 000 грн до 500 грн.
Суд також враховує, що акціонерне товариство “Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Юкон” просить стягнути витрати на складання проекту заяви про розподіл судових витрат. Однак заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню (такий висновок щодо застосування статей 123, 126 Господарського процесуального кодексу України викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22).
Апеляційний господарський суд також враховує висновки Верховного Суду у постанові від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, відповідно до яких: суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені так і оцінювати їх необхідність.
Крім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в пунктах 106-108 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
Щодо стягнення витрат за участь адвоката у судових засіданні колегія судді зазначає таке.
Адвокатом Кучерук Н.С. здійснено представництво інтересів третьої особи-1 в одному судовому засіданні, яке відбулося 02.07.2025 загальною тривалістю 10 хв.
Колегія суддів вказує, що наведена у детальному описі робіт (послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги послуга підготовка до судового засідання охоплюється послугою участь представника у судовому засіданні та не підлягає відшкодуванню як за окрему.
Враховуючи наведене, керуючись критеріями співмірності, розумності розміру заявлених витрат, апеляційний суд дійшов висновку про зменшення заявленої суми витрат за участь адвоката в судових засіданнях до 1 000,00 грн.
Разом з тим, колегія суддів, керуючись критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності, дійшла висновку, що витрати третьої особи-1 на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають відшкодуванню позивачем частково в сумі 5 000,00 грн, (з яких: 3 500 грн– за складення та надіслання відзиву на апеляційну скаргу на 7 арк., 500,00 грн за заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції на 3 арк. та 1 000 за участь адвоката у судовому засіданні, яке відбулося 02.07.2025 загальною тривалістю 10 хв).
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 235, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
заяву акціонерного товариства “Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд “Юкон” б/н від 07.07.2025 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.
Стягнути з Кондратьєва Сергія Валентиновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юкон» (вул. Голосіївська, будинок 17, поверх 8, м. Київ, 03039, ЄДРПОУ: 414776864) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. В решті задоволення заяви – відмовити.
Місцевому господарському суду видати наказ в порядку ст. 327 ГПК України.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом строків передбачених ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя С.М. Бойко

Судді Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець