Справа № 681/134/26
Провадження 2/681/379/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року           м. Полонне     
Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Іллюка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
У лютому 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 102189949 від 14.11.2023, яка становить 21477 грн та складається з: 6000 грн - заборгованість за основною сумою кредиту, 14337 грн - заборгованість за відсотками та 1140 грн - заборгованість за комісією, а також судові витрати.
В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що ОСОБА_2 відповідно до умов вказаного кредитного договору, укладеного з TOB «Мілоан», який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав кредит в розмірі 6000 грн, який зобов`язувався повернути, а також сплатити проценти за користування ним та інші платежі, що передбачені кредитним договором.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит у визначеній сумі. Проте, відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, а тому у нього перед позикодавцем виникла заборгованість у вищевказаній сумі.
26.03.2024 відповідно до договору відступлення прав вимоги № 106-МЛ/Т TOB «Мілоан» відступило для ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги за договором, укладеним з відповідачем.
Оскільки станом на день звернення до суду заборгованість у вказаній вище сумі не сплачена, тому представник позивача просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість.
Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, пам`ятка про права та обов`язки надсилалась судом 13.02.2026 за його зареєстрованим місцем проживання. Поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою відділення АТ «Укрпошта», що адресат відсутній за вказаною адресою, при цьому відправлення, надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається врученим.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позову заяву не подав.
2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Позовна заява надійшла до Полонського районного суду Хмельницької області 05.02.2026.
Ухвалою суду від 13.02.2026 відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами (а.с. 39).
Копію позовної заяви з додатками відповідачу направлено позивачем цінним листом 29.01.2026 (а.с. 32).
Згідно з ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Встановлено, що 14.11.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_3 укладено договір про споживчий кредит № 102189949, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «856171», що був надісланий відповідачу на номер телефону НОМЕР_1 , вказаний ним в договорі, зазначене підтверджується даними кредитного договору (а.с. 6-11) та довідкою про ідентифікацію (а.с. 13).
Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту складає 6000 грн, кредит надається загальним строком на 105 днів з 14.11.2023, дата повернення кредиту 27.02.2024.
Відповідно до п.1.5.1. комісія за надання кредиту становить 1140 грн та нараховується одноразово за ставкою 19.00 % від суми кредиту.
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 2,50% на добу на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50% на добу від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду (пункти 1.5.2, 1.5.3 договору).
Відповідно до п.2.1 договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .
Так, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 6000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку, що підтверджується платіжним дорученням № 76510437 від 14.11.2023 (а.с. 14, зворот).
Також факт перерахування цих коштів на платіжну картку № НОМЕР_3 , яка емітована на ім`я відповідача, підтверджено з інформацією АТ «Універсал Банк» від 11.03.2026 (а.с. 45-46). 
За даними відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 102189949 від 14.11.2023 на ім`я ОСОБА_1 заборгованість відповідача за вказаним договором не погашена та нараховувалася за період з 15.11.2023 по 27.02.2024 (а.с. 15).
Згідно з випискою з особового рахунка залишок заборгованості станом на 28.01.2026 складає 21477 грн, в тому числі 6000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1140 грн - заборгованість за комісією та 14337 грн - заборгованість за відсотками (а.с.16).
Відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 106-МЛ/Т від 26.03.2024 (а.с. 16, зворот - 21), акту приймання-передачі реєстру боржників до вказаного договору (а.с. 25, зворот), платіжної інструкції № 407 від 26.03.2024 про оплату відступлених прав вимог та витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги (а.с. 26), право вимоги за кредитним договором № 102189949 від 14.11.2023 перейшло до ТОВ ФК «Кредит-Капітал» у розмірі заборгованості 21477 грн, яка складається з 6000 грн - заборгованості за тілом кредиту, 1140 грн - заборгованості за комісією та 14337 грн - заборгованості за відсотками (а.с. 26, зворот).
4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
За правилом ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особи внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За положеннями статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України).
На підставі викладеного вище суд вважає, що Договір, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, є укладеними, первісний кредитор виконав умови договору та надав позичальнику кредит в узгодженому сторонами розмірі. Своєю чергою, відповідач свої обов`язки за договором належно не виконував, у встановлений договором строк кредит в повному обсязі не повернув, відсотків за користування кредитними коштами не сплатив. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитний договір та договір відступлення прав вимоги позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів з боржника.
Щодо вимоги про стягнення основного боргу, суд вважає її обґрунтованою. Встановлено, що відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн, що підтверджується матеріалами справи.
Доказі сплати цієї частини заборгованості відповідачем не надано. 
Таким чином, вимога про стягнення заборгованості за основним боргом в розмірі 6000 грн підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 1140,00 грн, суд зазначає наступне. У пункті 1.5.1 Договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» містяться умови про комісію за надання кредиту. Аналіз змісту вказаного договору свідчить, що в них не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг ТОВ «Мілоан», які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, що надаються позивачу та за які банком встановлена комісія, а тому позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, у зв`язку з чим положення договорів про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника сплачувати комісії за надання кредиту, є нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст. 11, ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідний правовий висновок щодо нарахування комісії за аналогічним договором ТОВ «Мілоан» викладений у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду України від 09.10.2024 у справі № 582/202/22 (провадження 61-15120св23). 
На підставі викладеного вище, суд відмовляє у стягненні комісії за договором в сумі 1140,00 грн.
Перевіряючи правомірність нарахування відсотків за користування кредитними коштами за укладеним з відповідачем кредитним договором № 102189949 від 14.11.2023 суд виходить з такого.
Так, цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою), вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції Закону № 3498-ІХ), максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Згідно з п. 17 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, тимчасово встановлено наступні ліміти: протягом перших 120 днів з дня набрання чинності Законом (з 24.12.2023) - не більше 2,5% на добу.
Суд встановив, що згідно з відомістю про нарахування, наданою позивачем: за період з 15.11.2023 по 29.11.2023 (15 днів) нараховано відсотки за ставкою 2,5% на добу, що становить 2250 грн (150 грн х 15 днів); за період з 30.11.2023 по 23.12.2023 (24 дні) нараховано відсотки за ставкою 3,5% на добу, що становить 5040 грн (210 грн х 24 дні); за період з 24.12.2023 (дата набрання чинності Законом № 3498-ІХ) по 06.01.2024 (14 днів) позивачем продовжувалося нарахування за ставкою 3,5% (210 грн на добу), що суперечить вимогам закону, оскільки максимальна ставка в цей період не могла перевищувати 2,5% (150 грн на добу). Таким чином, за цей період підлягає стягненню 2100 грн (150 грн х 14 днів); за період з 07.01.2024 по 27.02.2024 (52 дні) нараховано відсотки за ставкою 2,3% на добу, що не перевищує встановлений законом ліміт у 2,5%, та становить 7176 грн (138 грн х 52 дні).
Таким чином, загальний розмір відсотків за користування кредитними коштами, що правомірно міг бути нарахований, становить 16566 грн (2250 + 5040 + 2100 + 7176). Однак, враховуючи, що позивач просить стягнути заборгованість за відсотками у сумі 14337 грн, що є меншим за розраховану судом суму з урахуванням законодавчих обмежень, суд задовольняє вимогу в цій частині у заявленому обсязі.
За наведених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 20337 грн заборгованості за кредитним договором (6000 грн тіло + 14337 грн відсотки).
5. Розподіл судових витрат.
Позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами.
Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Товариством надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений з адвокатським об`єднанням «Апологет» (а.с. 30), ордер на надання правничої допомоги адвокатом Усенком М.І. (а.с. 30, зворот), акт № Д/15206 наданих послуг від 28.01.2026 (а.с. 31) та детальний опис наданих послуг до нього (а.с. 31, зворот), відповідно до яких АО «Апологет» надана правнича допомога для Товариства у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 102189949 з ОСОБА_1 на суму 8000 грн.
Отже, суд доходить до висновку, що у зв`язку з частковим задоволенням позову на 94,69% від заявлених вимог (20337 грн від 21477 грн), необхідно стягнути із відповідача на користь позивача 7575,20 грн документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, сплачений позивачем, становить 2662,40 грн. А тому, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2521,03 грн (94,69% від 2662,40 грн).
Керуючись наведеним, ст.ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279, 352, 354, 355 ЦПК України суд,
у х в а л и в:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит № 102189949 від 14.11.2023 в загальній сумі 20337 (двадцять тисяч триста тридцять сім) грн 00 коп., яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 6000 (шість тисяч) грн 00 коп. та заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 14337 (чотирнадцять тисяч триста тридцять сім) грн 00 коп.
У решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2521 (дві тисячі п`ятсот двадцять одна) грн 03 коп. витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 7575 (сім тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн 20 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, поштовий індекс 79029;
Відповідач:  ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 16.04.2026.
Суддя            Сергій ІЛЛЮК