ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 643/2892/25
Номер провадження 22-ц/818/217/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2025 року в складі судді Семенової Я.Ю. по справі № 643/2892/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 липня 2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», укладено договір № 116267-КВ1-001 про надання кредиту, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 22000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 зі сплатою відсотків, обумовлених договором.
Зважаючи, що ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язання за Кредитним договором, станом на 08 лютого 2025 року за ним обліковується заборгованість, в розмірі 47 466,81 грн, з яких прострочені платежі по тілу кредиту 22 000,00 грн; прострочені платежі по процентах - 25 466,81 грн, комісія -0 грн. 
Посилаючись на вказані обставини ТОВ «Бізнес Позика» просило стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість за договором № 116267-КВ1-001 та судові витрати.
Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2025 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано доказів укладення спірного кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та виникнення заборгованості, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.
На вказане судове рішення 23 травня 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ «Бізнес Позика» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, товариство просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що під час укладення Кредитного договору сторонами погоджено укладання Кредитного договору з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Кредитні кошти перераховані (отримані) саме у дату укладення кредитного договору та у розмірі, що встановлений п.1 кредитного договору, а також дата перерахування коштів та суми перерахування відповідає платіжному дорученню сформованому АТ «ПРИВАТБАНК».
Відповідно до Платіжного доручення № 19118 від 22 липня 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позичальнику на його картку за номером НОМЕР_1 , (рахунок НОМЕР_2 було здійснено перерахування кредитних коштів у сумі – 30 000,00 грн призначення платежу: «5168742236977017 IПН 2988300118 Перерах. коштiв ОСОБА_2 IПН 2988300118 зг. до кредитного дог. N116267- КВ1-001 вiд 22 липня 2020 року Без ПДВ».
Вказане платіжне доручення є документам первинної бухгалтерської документації, який повністю відповідає ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88.
Отримання кредитних коштів відповідачем не спростовано.
Також, позивач просив витребувати у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за 22 липня 2020 року (дата видачі кредиту).
Відзив на вказану апеляційну скаргу подано не було.
Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ТОВ «Бізнес Позика» на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 22 липня 2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 116267-КВ1-001, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 22000,00 грн строком до 11 листопада 2021 року зі сплатою відсотків, обумовлених договором. Кредитний договір підписаний електронним одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а. с. 41-43). 
Відповідно до п. 2 Договору процента ставка за Кредитом: в день 1,0249468 фіксована. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту 38720 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 373,90405820 процентів.
На виконання умов договору вчинено такі дії:
22 липня 2020 року 12:15:57 Вхід в особистий кабінет - Клієнт використовуючи номер телефону ідентифікувався в ITC та зайшов в особистий кабінет;
22 липня 2020 року 12:17:00 Отримання інформації про статус клієнта Перевірка теперішнього статусу клієнта Товариством;
22 липня 2020 року 13:55:55 Передача інформації обраних клієнтом Умов кредиту, Клієнт надає всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнту;
22 липня 2020 року 13:55:54 Надання паспорту споживчого кредиту: Товариством надано Клієнту в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання;
22 липня 2020 року 13:55:54 Запит на генерацію та відправку одноразового ідентифікатора для підписання паспорту споживчого кредиту. Клієнт ознайомився та підписав смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором G3733 для підписання паспорт споживчого кредиту;
22 липня 2020 року 13:56:22 Формування шаблону оферти Товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови Договору; 
22 липня 2020 року 13:57:04 Запит на формування одноразового ідентифікатора для підписання Договору. Відправлення в смс-повідомленні на номер телефону Клієнта одноразового ідентифікатора G3733;
22 липня 2020 року 13:57:07 Запит на відправку шаблону акцепту. Клієнт ознайомився з офертою Товариства та приймає її умови;
22 липня 2020 року 13:57:24 Підписання Договору Клієнтом Акцептування клієнтом умов оферти, шляхом надсилання Товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором G3733 (дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти Договір, та надсилаються іншій стороні цього Договору);
22 липня 2020 року 13:57:26 Формування інформаційного повідомлення про успішне підписання договору Після укладення Договору, Товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа; 
22 липня 2020 року 13:57:28 Відправка документів на електронну пошту Договір та Правила кредитування відправлені клієнту на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку з Позичальником;
22 липня 2020 року 13:57:318 Відображення документів у особистому кабінеті: Розміщення в особистому кабінеті Клієнта підписаного Договору, Правил кредитування в цілодобовому онлайн доступі (а.с. 44).
22 липня 2020 року від ТОВ «Бізнес Позика» відповідачу було перераховано 22 000 грн з рахунку НОМЕР_4 на рахунок НОМЕР_5 , призначення платежу: № 5168742236977017, ІПН 2988300118 Перерах. коштів Компанієць М.В. ІПН НОМЕР_3 зг. до кредитного дог. № 116267-КВ1-001 від 22 липня 2020 року Без ПДВ» (а.с. 46). 
Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним кредитом за ОСОБА_1 обліковується заборгованість станом на 08 лютого 2025 року в розмірі 47 466,81 грн, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 22 000,00 грн, заборгованості по відсотках у розмірі 25 466,81 грн, по комісії – 0,00 грн (а.с. 28-37).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
За частиною 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою.
За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). 
У частині 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно з частиною 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, підписавши за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору кредитний договір, ОСОБА_1 погодився з визначеними у ньому умовами кредитування, в тому числі і щодо розміру відсотків за кредитом.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 116267-КВ1-001 станом на 08 лютого 2025 року за відповідачем обліковується борг в розмірі 47 466,81 грн, у т.ч. заборгованість за кредитом у розмірі 22 000,00 грн, заборгованість по відсотках у розмірі 25 466,81грн, комісія 0 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 11 листопада 2020 року (останній день договору) становив 47 466,81 грн та в подальшому заборгованість додатково не нараховувалась. 
Отже, заборгованість зі сплати процентів позивачем нараховано з урахуванням встановленого умовами договору строку кредитування та саме щодо стягнення вищевказаної суми було пред`явлено позов. Доказів на спростування вказаної суми відповідно до статті 81 ЦПК України відповідачем не надано, свого контррозрахунку не наведено.
За таких обставин судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості, розмір якої відповідає умовам договору та не спростовано відповідачем.
Відповідно до статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги та наявності підстав для стягнення заборгованості.
Щодо клопотання про витребуванню доказів, що було заявлено у апеляційній скарзі, то оскільки матеріали справи містять належні та достатні докази на підтвердження заявлених ТОВ «Бізнес Позика» позовних вимог, то судова колегія не вбачає підстав для його задоволення.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
При зверненні з позовом до суду ТОВ «Бізнес Позика» сплатило судовий збір у сумі 2422,40 грн, за подання апеляційної скарги 3633,60 грн (а.с. 17, 99). 
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» задоволено, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.
Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (місто Київ, б. Лесі Українки, будинок 26, офіс 411 ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за кредитним договором № 116267-КВ1-001 від 22 липня 2020 року у розмірі 47 466 (сорок сім тисяч чотириста шістдесят шість) грн 81 коп. та судовий збір у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 13 лютого 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина