Справа № 303/1814/26
Провадження № 3/303/475/26

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2026 року м.Мукачево
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Іваненко О.В., з участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Герасько М.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В :
26 лютого 2026 року, о 21 годині 41 хвилин в м.Мукачево, по вул. Літуна Андрія, біля буд.83, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога КНП «Лікарня Святого Мартина». Висновок № 100 позитивний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він не вживає наркотичні чи психотропні речовини. Внаслідок поранення, отриманого під час волонтерської допомоги на Харківському напрямку, страждає на головний біль та вживає препарат Вольтфаст, який знімає йому цей симптом. До лікарів не звертався для встановлення діагнозу. Будь-яких доказів призначення для вживання лікарських препаратів не надав.
В судовому засіданні захисник адвокат Герасько М.М. просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на обставини, наведені у письмових запереченнях, згідно яких: в матеріалах справи не міститься жодного документу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 направлявся до закладу охорони здоров`я. Наявні в матеріалах справи відеозаписи взагалі неможна сприймати до уваги так як відеозапис не відповідає безперервній відео-фіксації, також не зазначається що долучається яке небудь відео до протоколу. Згідно наявного відео вбачається, що проходження медичного огляду, а саме експрес тестування розпочалось 26.02.2026 року о 23:04 год. і фактично закінчилось 26.02.2026 року о 23:07 год., а у висновку вже вказана дата і точна година огляду 26.02.2026 22:50. В інструкціях до експрес тестів, які використовуються для виявлення наркотичного сп`яніння, зазначається, що зафіксувати результат необхідно на 5й хвилині, але як вбачається з долученого відео, результат зчитався фактично через 3 хвилини. Більше того, як видно з відео, то сам лікар фактично озвучив що тест проводиться лише один раз, без повторного проведення, щоб точно впевнитись в результаті. Тобто фактично навіть в лікаря викликають сумніви експрес-тестування. Інших лабораторних досліджень не проводилось. Також в інструкціях вказується при проведені тестування необхідно занурити абсорбуючий кінець в зразок сечі приблизно на 10 секунд, як вбачається з відео, занурення було з 23:03:43 по 23:04:20 тобто на протязі 37 секунд, що фактично в три рази більше часу ніж заявлено в інструкції. Також в застереженнях до експрес-тестів вказується, що технічні або процедурні помилки, а також інші інтерферуючі речовини в зразках можуть призвести до помилкових результатів.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 601574 від 26.02.2026 року, відеозаписом.
Згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №100 від 26.02.2026, вбачається, точна дата та година огляду: 26.02.2026 року о 22 год. 50 хв. Стан охайний, поведінка напружена, метушлива, в свідомості, орієнтований в просторі, часі, власній особі, мовна здатність не порушена, вегетативно-судинні реакції - спітніння, дихання не змінене, пульс – 78, артеріальний тиск 140/90, зіниці звужені, млява реакція на світло, ністагм при погляді у бік горизонтальний, рухове сфера жвава, хода: хитанні при поворотах, пальце-носова проба з відхиленням, тремтіння пальців рук, метод лабораторного тестування комбінований тест на наркотики №6 WONDFO, результат тесту позитивний АМР+, МЕТ+, ТНС+, заключний діагноз (за результатами огляду та тестів) перебуває в стані наркотичного сп`яніння. 
Висновком № 100 від 26.02.2026 року встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.
Суд критично оцінює заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП з таких мотивів.
Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.
Що стосується доводів ОСОБА_1 що результати тесту під час огляду на стан наркотичного сп`яніння є лише попередніми і не забезпечують достовірності дослідження, то такі не приймаються до уваги, оскільки Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який є Додатком № 3 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735З, містить в п. 21-25 посилання на результати лабораторних тестів.
Таким чином, в результаті перевірки доводів заперечення не було встановлено даних, які б свідчили про неправомірність огляду, який було проведено відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, та який є чітким та зрозумілим, не містить суперечностей і не потребує додаткового роз`яснення.
Отже, на думку суду, працівниками поліції дотримано вимог законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, останнього було направлено на огляд до відповідного медичного закладу.
Право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.
Поряд із цим, висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №100 від 26.02.2026 року з підстав його неповноти або неправильності стороною захисту не оскаржено, як і не оскаржено дії працівників медичного закладу, не містять їх і матеріали справи.
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки у нього були виявлені певні ознаки такого сп`яніння. В подальшому наявність у останнього стану наркотичного сп`яніння підтверджено при огляді в медичному закладі.
Доводи сторони захисту про те, що наявний відеозапис не є безперервним, жодним чином не спростовують висновків, оскільки ніким у встановленому законом порядку не спростовано зафіксовані на відеозаписові події та не визнано їх такими, що містять ознаки монтажу. КУпАП не містить застережень щодо об`єму відеозапису, який може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення
На зазначеному відеозаписові об`єктивно за допомогою технічного засобу відеозапису зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення водієм, що мають істотне значення для правильного вирішення даної справи у взаємозв`язку з іншими зібраними доказами. та сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки фіксує обставини, які відносяться до зазначеної в протоколі події та не містить ознак фальсифікації, а тому всупереч доводам сторони захисту визнається належним та допустимим доказом в справі. 
Доводи захисника стосовно того, що на долученому відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом судом відхиляються, оскільки ОСОБА_1 , в ході спілкування з працівниками поліції не заперечував такий факт. У протоколі про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і який підписаний останнім без зауважень. Будь-який тиск на ОСОБА_1 відсутній.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що в порушення вимог Інструкції та Порядку, у медичному закладі лабораторне дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 проведено з порушенням, що дає підстави вважати неналежним доказом висновок лікаря від 26.02.2026, суд звертає увагу на таке.
Як зазначено у п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів визначено розділом IIІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Вказаним розділом передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних вище. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди ОСОБА_1 доставлений.
Слід зауважити, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.
Тобто встановлення діагнозу на підставі проведеного огляду є медичним, а не юридичним аспектом та не може встановлюватися судом самостійно.
Відповідно до роз`яснень Державної установи «Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №11/08/1401 від 10.11.2023 року стан сп`яніння особи встановлюється на основі клінічного обстеження. Лабораторне тестування застосовується для уточнення наркотичної речовини, яка спричинила стан сп`яніння, є обов`язковим. Водночас, обсяг клінічного, лабораторного та інструментального обстеження визначається в кожному випадку індивідуально. Застосування лабораторних методів (імунохрамотагрофічних, хроматографічних, спектрографічних та ін.) обстеження водіїв розглядається медичним працівником в кожному випадку індивідуально.
Таким чином, процедура медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведена з дотриманням порядку та умов, передбачених Інструкцією.
До того ж, судового рішення, який спростовує висновок КНП «Лікарня Святого Мартина» №100 від 26.02.2026 року та підтверджує незаконність дій лікаря-нарколога ОСОБА_2 при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 та захисником Герасько М.М. суду не надано і матеріали справи їх не містять.
Тому у суду відсутні підстави для сумніву у достовірності лікарського акту та висновку, зазначений акт та висновок щодо результатів медичного огляду складений із дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.
Крім того, судом не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікаря ОСОБА_2 , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та склала висновок про перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, були підстави для фальсифікації вищевказаного висновку, а також для його обмови у перебуванні у такому стані, у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які би свідчили про зацікавленість вищевказаного лікаря у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до письмового заперечення. Тому, суд приходить до висновку, що лікар КНП «Лікарня Святого Мартина» при виконанні своїх функціональних обов`язків діяла виключно у межах наданих їй повноважень.
У зв`язку з цим, інспектором поліції, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, на підставі зазначеного висновку лікаря та інших матеріалів був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки у нього були виявлені певні ознаки такого сп`яніння. В подальшому наявність у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння підтверджено при огляді в медичному закладі.
Крім того, суд звертає увагу на те, що з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Інші доводи письмового заперечення про те, що в матеріалах справи не міститься жодного документу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 направлявся до закладу охорони здоров`я; протокол не містить посилання на додатки, які мають слугувати доказами у справі, на підставі чого винесене рішення, не є істотним порушенням вимог закону та не впливає на встановлену обставину керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння
Оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 26 лютого 2026 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведено повністю та поза розумним сумнівом.
Дії правопорушника вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника за вчинення адміністративного правопорушення, судом не встановлено.
При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та керуючись ст. 23 КУпАП, вважаю за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Крім того, відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, з порушника слід стягнути судовий збір в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч.1 ст.130, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Оплату адміністративного штрафу провести на рахунок отримувача – UA538999980313030149000007001, отримувач коштів – ГУК у Закарпатській області/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37975895, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, назва платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу в 15-денний термін з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету – 22030106, призначення платежу: судовий збір, п. 5. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Термін звернення постанови до виконання три місяці з дня винесення.

Суддя Мукачівського 
міськрайонного суду    О. В. Іваненко